Справа № 143/1061/24
01.04.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Погребище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про встановлення юридичного факту та про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про встановлення юридичного факту та про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний дядько позивача ОСОБА_2 , який на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186917, мав право на земельну частку (пай) розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Плисківське» с. Плисків Погребищенського району Вінницької області.
З 1992 року та по день смерті ОСОБА_2 позивач перебував на його утриманні, вони спільно проживали та вели спіло домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, вирощували домашню птицю, ділили і розприділяли спільно сімейний бюджет. Єдиним джерелом доходу у їхній сім`ї на той час була пенсія ОСОБА_2 та дохід від ведення домашнього господарства.
Після смерті дядька, у визначений законом строк, позивач, як єдиний спадкоємець майна померлого, прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Однак через відсутність належних підтверджуючих документів перебування його на утриманні ОСОБА_2 та у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186917, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину.
Ухвалою суду від 06.12.2024 позовну заяву залишено без руху.
07.02.2025 на виконання вимог ухвали суду недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 11.03.2025 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кіцула В. І. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надіслав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у відсутності позивача та його представника (а. с. 40).
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала (а. с. 41).
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18.09.2024 Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 4).
Як вбачається з листа Відділу №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.10.2024 №1311/14-24, на підставі рішення Погребищенської районної державної адміністрації №237 від 09.10.1996 ОСОБА_2 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №018617, на підставі якого останній мав право на земельну частку (пай) розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Плисківське» с. Плисків Погребищенського району Вінницької області (а. с. 6).
З 1992 та по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним у с. Плисків Погребищенського району Вінницької області проживав його племінник позивач ОСОБА_1 , який фактично перебував на утриманні дядька. Після смерті ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець померлого за законом, прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки вступив в фактичне володіння та управління спадковим майном.
Дані факти підтверджуються довідкою Плисківьскої сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 24.09.1998 (а. с. 5).
Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність належних підтверджуючих документів його перебування на утриманні ОСОБА_2 та у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року.
Пунктом 1 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у спорах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Згідно з ст.531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав право на земельну частку (пай) розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Плисківське» с. Плисків Погребищенського району Вінницької області. ОСОБА_1 як непрацездатний, з 1992 року по 17.02.1998 перебував на утриманні ОСОБА_2 , отримував від нього постійну систематичну матеріальну допомогу, що була для нього основним джерелом доходу, проживав спільно з ним, тобто прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на це майно.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Козятин Вінницької області, на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плисків Погребищенського району Вінницької області, в період з 1992 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Плисків Погребищенського району Вінницької області, право на земельну частку (пай), розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах на території Погребищенської МТГ Вінницького району Вінницької області (колишньої Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області), на яку був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0186917 на ім`я ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя