Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/219/25
Провадження № 2-н/670/15/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 квітня 2025 року селище Віньківці

Віньковецького районного суду Хмельницької області Голуб О.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ в сумі 3083,84 грн та судового збору в розмірі 242,24 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Віньковецького районного суду Хмельницької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю " Хмельницькенергозбут" із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 3083,84 грн та судового збору в розмірі 242,24 грн.

Дослідивши заяву ТОВ " Хмельницькенергозбут" про видачу судового наказу та додані до неї документи на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суддя дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з положеннями п.1 ч.2, ч.3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.3 частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст.165 ЦПК України, з метою перевірки зазначеного в заяві про видачу судового наказу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника, суддею зроблено запит до Віньковецької селищної ради про реєстрацію місця проживання боржника.

За результатами отриманої судом інформації з Віньковецької селищної ради Хмельницької області встановлено, що боржник ОСОБА_1 , згідно запису в по-господарській книзі № 2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

При цьому відповідно до положень ст. 25, 30 ЦК України, ст. 46, 48 ЦПК України, заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняються. При цьому якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права та обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено суддею, зазначений в заяві як боржник ОСОБА_1 помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент його смерті припинилася його цивільно-процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником припинилися. Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачене ст. 55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

За наведених обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись наведеним, ст. 165, 166, 167, 186, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Є. Голуб