31.03.2025 Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 2-693/11
Провадження № 6/644/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Костильова О.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Форсюк Крістіни Артурівни (61003, вул. Кооперативна, буд. 12/14, ), заінтересовані особи стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест» (01042, с. Київ, вул. Брановицького Ігоря, б. 3, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про тимчасове обмеження у праві виїду боржника за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Форсюк Крісітна Артурівна (надалі за тексом Форсюк К.А./головний виконавець), на підставі довіреності у порядку передоручення, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 ,/боржниця).

І. Короткий зміст подання та доводів заявника

В обґрунтування подання головний виконавець Форсюк К.А. зазначила, що на виконанні Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі за текстом Індустріальний ВДВС м. Харкова) знаходиться виконавче провадження № 37567022 з виконання виконавчого листа № 2-693/2011 виданого 11.12.2012 Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 88 030 грн 48 коп на користь ТОВ «Фінансова компанія «Гефест».

1.1.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 06.03.2025 справа № 2-693/11 визначена на розгляд судді Проценка Л.Г. Ленінського районного суду м. Харкова (а.с. 19).

Перевіривши подання та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що зазначене подання підлягає передачі за підсудністю, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Враховуючи вище викладене, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 07.03.2025, справу передано за підсудністю для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 20).

31.03.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа № 2-693/11 (а.с. 23).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 31.03.2025 справа № 645/6705/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 25).

Головний державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Форсюк Крістіна Артурівна у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, просила суд розглянути подання за відсутності представника Індустріального ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 3,5).

Сторони та інші заінтересовані особи у відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України про розгляд подання не повідомлялися.

Суд, беручи до уваги, що головний виконавець належним чином та своєчасно сповіщена про дату, час і місце розгляду подання, та просила розглядати подання за їх відсутності, враховуючи строки розгляду подання, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності державного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

II. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів.

Судом досліджено подання, проаналізовано матеріали справи, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

Згідно з постановою головного державного виконавця 17.01.2013 відкрито виконавче провадження № 37567022 з виконання виконавчого листа № 2-693/11 виданого 11.12.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості у сумі 88 030,48 грн (а.с. 13). Зазначену постанову направлено на адресу ОСОБА_1 та стягувача ПАТ «Банк Фінанси та кредит» до виконання та відома, що підтверджується супровідним листом за вих. № 778 від 17.01.2013 (а.с. 13/на звороті).

Суд установив, що 30 липня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому провадженні, що здійснюється відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Харкова у цивільній справі №2-693/11 (а.с. 16).

Відповідно до акту державного виконавця від 03.09.2024, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника, двері не відчинили, у дверях квартири залишено виклик державного виконавця на 05.09.2024 (а.с. 10).

Відповідно до акту державного виконавця від 20.01.2025, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника, двері не відчинили, у дверях квартири залишено виклик державного виконавця на 23.01.2025 (а.с. 10/на звороті).

За інформацією з відповіді № 243338115 від 05.12.2024 Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08.11.2017 по 05.12.2024 неодноразово перетинала державний кордон України за напрямом перетину: виїзд та в`їзд (а.с. 17-18).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» 01042, с. Київ, вул. Брановицького Ігоря, б. 3, ), в особі представника Шкільняка Ярослава Сергійовича, який діє на підставі довіреності № б/н від 01.01.2025 (а.с. 15), звернулося до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням за вих № 2547 від 17.02.2025 про звернення до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду у рамках виконавчого провадження № 37567022 (а.с. 14).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 06.03.2025 зареєстрованого нерухомого майна за боржником не зареєстровано (а.с. 8-9).

Також, у поданні заявник зазначає, що згідно з відповіддю Пенсійного фонду України боржницядоходів та пенсію не отримує; згідно з відповіддю ДПС за боржником зареєстровані рахунки, але кошти на них відсутні; згідно з відповіді Міністерства внутрішніх справ України транспортні засоби, які належать ОСОБА_1 не виявлено (а. с. 1/на звороті). Суд звертає увагу, що заявником не надано до суду відповідних доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, посилаючись на зазначені обставини заявник просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом № 2-693/11 виданим 11.12.2012 .

Суд звертає увагу, що на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, за умови об`єктивної спроможності божника виконувати зобов`язання, відсутності перешкод для цього, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

III. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилався головний державний виконавець у своєму поданні, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, тому у задоволенні подання головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Форсюк Крістіни Артурівни про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 . за межі України без вилучення паспортного документа слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція).

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань. Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Положеннями ст. 33 Конституції України гарантовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Отже, нереагування боржника на виклики державного виконавця не може судом трактуватися як цілеспрямоване ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду. Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні у даному випадку свідчить тривале невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Водночас, суд зауважує, що, як убачається з матеріалів подання, з 2013 по 2024 роки державним виконавцем не вчинено жодних дій з примусового виконання судового рішення. Так, факт відкритих рахунків у боржника не підтверджує наявність на них коштів для звернення. Згідно відповіді ПФУ боржник доходів та пенсію не отримує. Згідно відповіді МВС транспортні засоби, які належать на праві власності боржнику не виявлено. Неспроможність виконання рішення, не є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Суд бере до уваги доводи заявника про неодноразовий перетин кордону боржником, що підтверджується відповіддю №243338115 від 05.12.2024 Державної прикордонної служби України, заразом суд наголошує, що дійсно ОСОБА_1 виїжджала за межі України на нетривалий час та постійно поверталась на територію України, заразом станом на 05.12.2024 боржниця перебуває поза межами України після перетину кордону 19.10.2024, але сам факт перетину кордону не свідчить про намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду.

Отже, головний виконавець, звертаючись до суду з вказаним поданням, не надав жодних доказів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за рішенням суду. При цьому сам факт невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, будь-які належні та допустимі докази на підтвердження обставин того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань за рішенням суду, в матеріалах справи відсутні.

Зі змісту вимог ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України», вбачається, що право боржника на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв`язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов`язків по виконанню рішення суду.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Отже, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права унормовано, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

На вказані вище обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

У правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З аналізу наведених вище норм закону, вбачається, що на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на останнього за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Оскільки тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, суд дійшов переконання про відсутність підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

З огляду на викладене, підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України суд не вбачає, позаяк не доведено факт її ухилення від виконання зобов`язання, а наявність у боржника самих лише зобов`язань, визначених судовим рішенням, не дає підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Відтак, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення суду, а тому суд доходить висновку, що зазначене подання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 259, 260, 353, 441 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Форсюк Крістіни Артурівни (61003, вул. Кооперативна, буд. 12/14, ), заінтересовані особи стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест» (01042, с. Київ, вул. Брановицького Ігоря, б. 3, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про тимчасове обмеження у праві виїду боржника за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко