БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7070/23
провадження № 2/361/1339/24
УХВАЛА

25 березня 2025 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.,

за участю секретаря: Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області (головуючий - суддя Петришин Н.М.) перебуває вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач заявив відвід головуючому судді Петришин Н.М. Відвід мотивував тим, що у судовому засіданні головуюча суддя перебивала позивача та його представника, відмовляла у задоволенні його клопотань, робить необгрунтовані зауваження, тим самим закриваючи позивачу доступ до правосуддя. Заявник вважає, що суддя діє упереджено, перебуваючи під тиском голови Броварського міськрайонного суду Василишина В.О., тому просить передати справу на розгляд до іншого суду, розташованого у місті Києві.

Представник позивача - адвокат Миронова Н.О. заяву про відвід судді Петришин Н.М. підтримала та просила про задоволення заяви.

Представник відповідача - адвокат Банцер О.В. заперечувала проти відводу головуючого судді, посилаючись на безпідставність такої заяви. Крім того, вважає, що відвід заявлений з порушенням процесуальних вимог і строків та свідчить про зловживанням процесуальними правами з метою зриву судових засідань.

Перевіривши доводи заяівленого відводу судді Петришин Н.М. у справі № 361/7070/23, провадження № 2/361/1339/24, суд приходить до такого.

За приписами статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Згідно зі статтею 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Доводи заявленого позивачем відводу зводяться до незгоди позивача із процесуальними рішеннями та діями судді.

Суд звертає увагу, що незгода сторони з процесуальними діями чи рішеннями судді не може бути підставою для відводу. У разі незгоди з процесуальним рішенням судді норми ЦПК України передбачають відповідні дії учасників судового розгляду, а саме оскарження процесуальних рішень суду шляхом подання апеляційних та касаційних скарг.

Посилання позивача на те, що головуючий суддя його перебивала є неправдивими та спростовуються звукозаписом судового засідання.

Відтак доводи заявника про порушення головуючим суддею прав позивача у судовому засіданні є абсолютно надуманими, безпідставними та не підтвердженими ніякими доказами.

При розгляді даної справи, головуючий суддя керує ходом судового засідання відповідно до положень ЦПК України, що не свідчить про упередженість та не є підставою для відводу судді від розгляду справи.

Крім того, посилання заявника на упереджденість судді у зв`язку із перебуванням під тиском голови суду є голослівним та непідтвердженим.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що наведені позивачем обставини не є підставами, в розумінні вимог ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу судді. Крім того, заявником не повідомлено і не зазначено жодних інших обставин та не надано підтверджуючих їх доказів, які б свідчили про упередженість судді Петришин Н.М. при розгляді даної справи, та які викликають сумніви в її неупередженості або об`єктивності до певної зі сторін у справі.

Відтак, заявляючи відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М., позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості чи необ`єктивності судді при розгляді даної справи, тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Петришин Наталії Миколаївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення і у відповідності до вимог статті 353 ЦПК України оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН