У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 Справа №607/620/25 Провадження №2/607/1513/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Матуса Тараса Анатолійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зустрічним позовом представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Демковича Юрія Йосиповича до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Матус Т.А. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому, з врахування заяви від 26.02.2025 про зменшення позовних вимог, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Демкович Ю.Й. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому, з врахування заяви від 26.02.2025 про збільшення позовних вимог, просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 4/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.02.2025 прийнято зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Демковича Юрія Йосиповича до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно до спільного розгляду з первісним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Матуса Тараса Анатолійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

До суду надійшла спільна заява представників сторін про затвердження мирової угоди, на наступних умовах:

1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Сторони у справі підтверджують, що усі майнові питання між ними врегульовані до підписання даної мирової угоди та жодних майнових претензій в майбутньому у них не виникне.

3. ОСОБА_1 здійснює державну реєстрацію за собою права власності на об`єкт нерухомого майна, вказаний у п.1 на підставі даної мирової угоди.

4. Судові витрати покладаються на кожну зі сторін в межах, нею понесених.

5. Сторони стверджують, що з укладенням даної мирової угоди питання майна, що знаходиться у спільній частковій власності, є вирішеним.

Сторони в судове засідання не з`явились, їхні представники подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, мирову угоду підтримують та просять затвердити.

Суд, перевіривши та дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку, що у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч.2 ст.207 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 викладено правову позицію, що мирова угода у позовному провадженні це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону, зокрема в конкретному спорі, який стосується спадкових прав.

Разом з тим, укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Згідно з матеріалами справи, предметом первісного позову є визнання за ОСОБА_1 права власності на 8/15 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та баби позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Предметом зустрічного позову є визнання за ОСОБА_2 права власності на 3/15 частини спірного житлового будинку, а за ОСОБА_3 права власності на 4/15 частини спірного житлового будинку.

За змістом мирової угоди сторони домовились про те, що ОСОБА_1 належатиме право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, питання щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на цілий житловий будинок не є предметом ні первісного, ні зустрічного позовів. Процесуальний закон допускає вихід за межі позову при укладенні мирової угоди, однак у цьому випадку, предмет мирової угоди не передбачає визнання права власності за співвласниками на частки у майні.

Крім того, сторони, звернувшись до суду із позовами про визнання права власності, укладаючи мирову угоду змінюють підставу набуття права власності на майно первісним позивачем (в позові йшлось лише про спадкування) та хочуть визнати за ОСОБА_1 право власності на спірний житловий будинок, частки у власності на який належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як членам колгоспного двору.

Таким чином, зважаючи на положення частини п`ятої статті 207 ЦПК України, подана на затвердження мирова угода суперечить закону. Тому суд вважає, що у її затвердженні необхідно відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 207, ЦПК України , суд

П О С Т А Н О В И В:

У затвердженні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Матуса Тараса Анатолійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зустрічним позовом представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Демковича Юрія Йосиповича до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно відмовити.

Продовжити розгляд справи та призначити підготовче судове засідання на 08.05.2025 о 9 год. 30 хв. в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя П. Я. Стельмащук