р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/716/25

№ провадження 2-о/495/81/2025

14 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

за участю секретаря судового засідання: Федорової Л.А.

за участю:

від заявника: не з`явився

від зацікавленої особи: не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/716/25

за заявою ОСОБА_1

за участю зацікавленої особи Білгород-Дністровської районної державної адміністрації

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою за участю зацікавленої особи Білгород-Дністровської районної державної адміністрації(далі по тексту - зацікавлена особа) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Так, заявник просить суд встановити факт, що державний акт на право власності на землю серії ОД № 006879, виданий 23 травня 2005 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 , на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 26 квітня 2004 року за № 566/2004, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 березня 2013 року Білгород-Дністровським РВ ГУ ДМС України в Одеській області; картка платника податків: НОМЕР_2 ).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2025 року відкрито окреме провадження по справі № 495/716/25 за заявою ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи Білгород-Дністровської РДА про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заявник - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але його представник - адвокат Царенко О.О. подав до суду заяву, згідно із якою просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності заявника. Зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник зацікавленоїособи - Білгород-Дністровської РДАв судове засідання не з`явилася, але подала пояснення, відповідно до яких просила розглянути справу без участі представника Білгород-Дністровської РДАзгідно вимог діючого законодавства України.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 006879, який видано 23 травня 2005 року районною державною адміністрацією Білгород-Дністровського району Одеської області на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 26 квітня 2004 року № 566/2004, є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 гектарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За твердженням заявника, у вересні 2023 року він виявив невідповідність написання свого прізвища, вказаного у державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 006879, а саме в ньому не вірно зазначено його прізвище, а саме: « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_1 ». Вказані розбіжності в написанні його прізвища у паспорті та у Державному акті на право приватної власності на землю перешкоджають реалізації права власності, що в правовстановлюючому документі впливає на обсяг його прав.

Факт того, що вірне прізвище заявника - « ОСОБА_1 », останній підтверджує копіями наступних документів: паспортом НОМЕР_3 , витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (133211720 від 03.08.2018 року), посвідченням водія № НОМЕР_4 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6 .

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч.2 ст.294 ЦПК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Факт встановлення юридичного значення, а саме встановлення факту належності державного акту на право власності на землю серії ОД № 006879 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно йому для оформлення особистих чи майнових прав. Встановлення зазначеного юридичного факту породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження такого факту не існує.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи Білгород-Дністровської РДА про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 006879, виданий 23 травня 2005 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 , на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 26 квітня 2004 року за № 566/2004, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 березня 2013 року Білгород-Дністровським РВ ГУДМС України в Одеській області; картка платника податків: НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Віталій МИШКО