У х в а л а

31 березня 2025 року

м. Київ

Справа № 759/26307/21

Провадження № 61-2208ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Захарчук Іван Анатолійович (далі - адвокат),

на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року

у справі за позовом скаржниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Фролової Олени Олександрівни (далі - нотаріус Фролова О. О.) та Черниш Марини Олександрівни (далі - нотаріус Черниш М. О.), Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» - про визнання незаконної державної реєстрації права власності, визнання права власності та

в с т а н о в и в:

1. 21 лютого 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 7 серпня 2024 року.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.

(1) Щодо дотримання вимог до змісту касаційної скарги

4. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України касаційній скарзі повинно бути зазначено повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

4.1. 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон № 3200-IX. Згідно з цим Законом парламент вніс зміни до процесуальних кодексів щодо обов`язкової реєстрації та використання вказаних електронних кабінетів.

4.2. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзаци перший і другий частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.3. Тому адвокат зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

4.4. Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви (абзац третій частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.5. З огляду на цей припис про неможливість зареєструвати електронний кабінет через релігійні переконання адвокат мав повідомити одночасно з поданням касаційної скарги з наведенням мотивів такої неможливості в окремій письмовій заяві.

4.6. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.7. Адвокат усупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України не вказав повних відомостей про себе, зокрема про наявність або відсутність у нього електронного кабінету. Заяву про неможливість зареєструвати такий кабінет не подав. Від обов`язку зазначити у касаційній скарзі відомості про наявність або відсутність електронного кабінету не звільнений, бо подав цю скаргу поштою.

(2) Щодо заяви про звільнення від сплати судового збору

5. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

5.1. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 136 ЦПК України).

5.2. Скаржниця у касаційній скарзі просила звільнити її від сплати судового збору. Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.

5.3. Скаржниця зазначила, що є пенсіонеркою, отримує пенсійне забезпечення, що є єдиним джерелом її доходу, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, а предметом позову є захист житлових прав. Для підтвердження майнового стану надала довідку від 12 лютого 2025 року № 4531 8152 4635 8524, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Святошинський район). Згідно з цією довідкою скаржниця отримала 50 806,75 грн пенсії з лютого 2024 року до лютого 2025 року включно.

5.4. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

5.5. За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

5.6. У Законі України «Про судовий збір» немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

5.7. За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення чи розстрочення сплати судового збору особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

5.8. Інформація про отриману скаржницею у період з лютого 2024 року до лютого 2025 року пенсію не характеризує її загальний майновий стан, як і не підтверджує, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік. Скаржниця не підтвердила відсутність у неї, крім пенсії, іншого доходу, права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо. Зокрема не надала відомості про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2024 рік (довідку з електронного кабінету платника податків), довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші відомості, що характеризують саме майновий стан. Крім того, скаржниця хибно вважає, що предметом позову є захист житлових прав. Такий предмет стосується речових, а не житлових прав.

5.9. Отже, наведені скаржницею доводи та надані на їхнє підтвердження докази не можна визнати такими, що належно характеризують саме майновий стан скаржниці та зумовлюють необхідність задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору. Тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити. Вказане не позбавляє скаржницю можливості повторно просити про таке звільнення за умови належного обґрунтування (надання копій документів, що підтверджують майновий стан).

(3) Щодо розміру судового збору

6. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

6.1. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.2. За змістом підпунктів 1 та 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із 1 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

6.3. У листопаді 2021 року скаржниця звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила:

(1) визнати незаконною проведену 6 травня 2021 року нотаріусом Черниш М. О. державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок);

(2) визнати незаконною проведену 2 червня 2021 року нотаріусом Фроловою О. О. державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_2 ) визнати незаконною проведену 2 червня 2021 року нотаріусом Фроловою О. О. державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_3 ) визнати незаконною проведену 2 червня 2021 року нотаріусом Фроловою О. О. державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру

АДРЕСА_4 ) визнати за скаржницею майнові права на зазначені три квартири;

(8-10) витребувати вказані три квартири з незаконного володіння ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції задовольнив позов. Апеляційний суд не погодився з рішенням суду першої інстанції, скасував його й ухвалив нове - відмовив у задоволенні позову. Скаржниця подала касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та просила залишити в силі рішення суду першої інстанції, тобто щодо чотирьох вимог немайнового характеру та шести вимог майнового характеру.

6.4. Тому скаржниця мала б сплатити (2 270,00 грн х 5 за максимальною ставкою за вимоги майнового характеру з урахуванням встановленого судами попередніх інстанцій розміру цих вимог + 908,00 грн х 4 немайнові вимоги) х 200 % = 29 964,00 грн судового збору.

Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 759/26307/21).

6.5. Скаржниця має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом, а також копії цього документа для інших учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

7. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

8. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Фролової Олени Олександрівни та Черниш Марини Олександрівни, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), ОСОБА_4 як директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» - про визнання незаконної державної реєстрації права власності та визнання права власності.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима