РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/24510/24,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві спільної часткової власності належить квартирна АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . ЇЇ спадкоємцями є їх діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Спадкоємцями її частики у спільному майні є її діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Ними отримані Свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки.

Із 24.04.2010 син позивача ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Рівненського міського суду від 31.10.2022 року.

20.07.2012 відповідачка зареєструвалася у квартирі АДРЕСА_1 . 25 березня 2024 року ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку із вказаної квартири. Після чого проживає там разом із сином ОСОБА_8 без реєстрації.

На ім я позивача укладені всі договори про надання послуг, які він самостійно оплачує. Відповідачка не несе жодних витрат, пов`язаних з утриманням незаконно займаного нею приміщення, в результаті чого утворилися борги за спожиті комунальні послуги. Він неодноразово звертався до неї з вимогою оплатити наявну заборгованість, на що вона не реагує. Після чого змінила замок у вхідних дверях і не пукає його до квартири.

Він є людиною похилого віку, позбавлений змоги доступу до свого житла, змушений проживати в селі.

Враховуючи викладене, просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом надання вільного доступу до квартири та не чинити перешкоди у користуванні квартирою, надати ключі від вхідних дверей квартири.

Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Представник позивача адвокат Пилипів І.І. позовні вимоги підтримав та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2003 виданого ВАТ «Рівнеазот» ОСОБА_1 , його дружині ОСОБА_3 , дочці ОСОБА_9 , синові ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартирна АДРЕСА_1 по ? частці у квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

ЇЇ спадкоємцями є діти ОСОБА_3 та позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Спадкоємцями її частики у спільному майні є її діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Ними отримані Свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки.

Із 24.04.2010 син позивача ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Рівненського міського суду від 31.10.2022 року, справа № 569/13138/22.

20.07.2012 відповідачка зареєструвалася у квартирі АДРЕСА_1 . 25 березня 2024 року ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку із вказаної квартири.

З 25.03.2024 ОСОБА_4 проходить службу у лавах ЗСУ.

З 25.03.2025 ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_8 проживають у вказаній квартирі без реєстрації.

З квитанцій, що наявні в матеріалах справи вбачається, що оплату за житлово-комунальні послуги він здійснює самостійно.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою оплатити наявну заборгованість, на що вона не реагує.

Відповідач змінила замок у вхідних дверях і не пукає позивача до квартири.

Позивач є людиною похилого віку, позбавлений змоги доступу до свого житла, змушений проживати в селі.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Окрім того, Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Із пояснень позивача убачається, що з 25.03.2024 відповідач ОСОБА_2 проживає в квартирі без жодної правової підстави.

Відповідач не спростувала факт того, що вона змінила замки від вхідних дверей та, що остання не пускає позивача до квартири.

Вказані обставини свідчать про наявність у позивача перешкод у вільному володінні, користуванні та розпорядженні його часткою у майні, що підлягає судовому захисту.

Отже, беручи до уваги принцип непорушності права власності, а також зважаючи на те, що позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його реалізації, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та передати ключі від квартири.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом - повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання постійного безперешкодного доступу до вказаного житлового приміщення та надання ключів від вхідних дверей квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1220,00грн. .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд апротягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя -