Справа № 585/5091/24
Номер провадження 2-др/585/4/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
01 квітня 2025 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :
головуючого судді Євлах О.О.,
секретаря :- Безручко О.П.,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни заяву представника відповідача- адвоката Маківського О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі
вимоги позову: про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2025 року позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,- задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати ОСОБА_2 - 01 квітня 2025 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області.

21 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Маківський О.В. подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №585/5091/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі суду не надали.

Судом встановлено, що 12 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2025 року позовні вимоги позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,- задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати ОСОБА_2 - 01 квітня 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача подано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової допомоги від 31.01.2025 року, Акт приймання наданих послуг по договору від 31.01.25 року згідно якого вартість виконаних робіт складає 7000.00 гривень, Рахунок №3103/25 від 31.03.2025 року згідно якої платник ОСОБА_3 сплатила на користь АО «Маківського» 7000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Суд, при вирішенні поданої відповідачем через її представника заяви виходить із наступного.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 в Роменському міськрайонному суді здійснював адвокат Маківський О.В., повноваження якого були підтверджені Договором про надання правничої правничої допомоги від 31 січня 2025 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача подано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової допомоги від 31.01.2025 року, Акт приймання наданих послуг по договору від 31.01.25 року згідно якого вартість виконаних робіт складає 7000,00 гривень, Рахунок №3103/25 від 31.03.2025 року згідно якої платник Деркач В. сплатила на користь АО «Маківського» 7000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Суд, дослідивши надані представником відповідача ОСОБА_2 - адвоката Маківського О.В., встановив, зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 судом було задоволено на 6% від загальної суми заявлених позовом них вимог. Обгрунтованими суд визнає витрати відповідача на правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень з огляду на поведінку сторін, з урахуванням всіх аспектів складності цієї справи, а також зважаючи на те, що стягнення витрат не повинно становити надмірний тягар для іншої сторони.

Виходячи із часткового задоволення позову ( на 6%) то витрати відповідача на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача складають 4700,00 гривень (5000-(6*5000/100)) .

Враховуючи, понесені позивачем витрати на оплату судового збору, які згідно ст.141 ЦПК України, зважаючи на часткове задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 120,84 ( 1000*100/2014), про що зазначенол в рішенні суду від 26.03.25 року, то до стягнення з позивача на користь відповідача підлягають витрати на оплату правничої допомоги в сумі 4579,16 грн ( 4700,00 - 120,84).

Решту витрат на оплату правничої допомоги слід віднести за рахунок відповідача.

Зважаючи на вищевикладене вимоги представника відповідача- ОСОБА_2 адвоката Маківського О.В. про відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 270, 381, 384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника відповідача по справі ОСОБА_2 адвоката Маківського Олексія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат, понесених позивачем в суді при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4579 ( чотири тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 16 копійок понесених витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення суду набирає чинності у день розгляду справи апеляційним судом. Додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду в порядку та у строки визначені ст. ст. 352-354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце прорживання : АДРЕСА_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ