ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1774/23 Номер провадження 22-ц/814/667/25Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т. М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

представника відповідача ( ОСОБА_1 ) адвоката Губи О.М.,

представника відповідача (ПАТ «НАСК «Оранта») Деміденкова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Губи Олега Миколайовича, та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь: 10 387,61 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої фізичним знищенням автомобіля (недоплаченої суми страхового відшкодування); 4 717,96 грн пені; 418 грн 3% річних та 647,47 грн інфляційних втрат (а.с. 188-190 т. 2); з ОСОБА_1 на його користь: 94 376,50 грн різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром матеріальної шкоди, спричиненої фізичним знищенням автомобіля; 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також просив стягнути з відповідачів солідарно судовий збір за подачу позову до суду та 6 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.04.2023 о 15 год 30 хв на 126 км + 500 м автошляху Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка сталася ДТП, внаслідок якої належний йому автомобіль Mazda-6 був фізично знищений. Винним у вчиненні ДТП визнано відповідача у справі ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на час ДТП за діючим страховим полісом ПАТ «НАСК «Оранта». З урахуванням понесених ним витрат на евакуатор ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило йому страхове відшкодування у загальній сумі 117 112,39 грн, з якою він не погоджується, оскільки вважає, що при розрахунку страхового відшкодування ринкова вартість автомобіля до ДТП була занижена, а після ДТП навпаки завищена.

На підтвердження своїм позовних вимог позивачем надано висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 41/2 від 02.06.2023, проведеної на його замовлення, та довідку ФОП ОСОБА_3 про прийняття автомобіля в утиль, на підставі яких вважає, що сума спричиненої йому майнової шкоди фізичним знищенням автомобіля становить 221 876,50 грн, де: 269 376,50 грн ринкова вартість автомобіля до ДТП, 60 000 грн вартість пошкодженого автомобіля після ДТП, 12 500 вартість послуг на евакуатор.

Тому позивач вважає, що з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню 10 387,61 грн недоплаченого страхового відшкодування в межах страхового ліміту, а іншу частину майнової шкоди, що перевищує суму страхового ліміту, просив стягнути з винуватця ДТП відповідача ОСОБА_1 у розмірі 94 376,50 грн, а також10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої фізичним знищенням автомобіля.

Крім того, позивач вважає, що за несвоєчасну виплату у повному обсязі страхового відшкодування на страховика слід покласти відповідальність відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо стягнення пені, та стягнути компенсаційні витрати на підставі статті 625 ЦПК України.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, 10 387,61 грн, штрафні санкції у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 5 813,43 грн, 4 500 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням автотоварозначної експертизи.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди у розмірі 244,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, 94 376,50 грн, 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір: за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 363,36 грн, за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди у розмірі 966,78 грн, а всього 1 330,14 грн.

Із вказаним рішенням не погодились відповідач ОСОБА_1 та відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та оскаржили його в апеляційному порядку.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Губа О.М., в апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції в частині частково задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 35 491,17 грн на відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, а також стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за позовну вимогу про відшкодування майнової шкоди пропорційно до задоволених позовних вимог в цій частині; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 не заперечується та не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині визначення ринкової вартості автомобіля позивача до ДТП у сумі 269 376,50 грн згідно з висновком транспортно-товарознавчої експертизи ФОП ОСОБА_4 № 41/2 від 02.06.2023, наданого на замовлення позивача ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині оцінки доказів, наданих сторонами на підтвердження вартості автомобіля позивача після ДТП (залишкової вартості автомобіля). Вважає, що суд мав взяти до уваги з цього приводу Висновок щодо вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023, наданий ТОВ «СЗУ Україна» в особі оцінювача ОСОБА_5 , відповідно до якого залишкова вартість автомобіля після ДТП визначена у сумі 106 385,33 грн. Враховуючи те, що розмір недоплаченого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування складає 10 387,61 грн, то з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача має бути стягнута сума майнової шкоди, що не покрита страховим лімітом, у розмірі 35 491,17 грн із розрахунку: 269 376,50 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 117 112,39 грн (сума фактично виплаченого позивачу страхового відшкодування) - 106 385,33 грн (вартість автомобіля після ДТП) - 10 387,61 грн (недоплачена сума страхового відшкодування). Вважає, що суд першої інстанції надав вірну оцінку довідці ФОП ОСОБА_3 , згідно з якою останній сплатив позивачу 11.07.2023 за його автомобіль у пошкодженому стані грошові кошти в сумі 60 000 грн, однак зробив суперечливі висновки, взявши за розрахунок вартість автомобіля позивача після ДТП у сумі 60 000 грн.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» В.М. Деміденков в апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що страховиком було своєчасно забезпечено огляд пошкодженого автомобіля позивача, про що за участю позивача ОСОБА_2 було складено Протокол технічного огляду, підписаного без зауважень; страховиком було залучено ТОВ «СЗУ Україна» для визначення розміру збитків фізичним знищенням автомобіля та правильно розраховано та виплачено суму страхового відшкодування у загальному розмірі 117 112,39 грн. ОСОБА_2 , в свою чергу, на момент звернення до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не заперечував проти проведеної оцінки шкоди ТОВ «СЗУ Україна» та не наполягав на проведенні експертизи. Суд з формальних підстав не прийняв до уваги звіт та висновок оцінювача ОСОБА_5 та надав перевагу висновку транспортно-товарознавчої експертизи ФОП ОСОБА_6 № 41/2 від 02.06.2023, здійсненої на замовлення позивача. Надана позивачем довідка ФОП ОСОБА_3 про придбання залишків пошкодженого автомобіля позивача за 60 000 грн не є фінансовим та оціночним документом, а тому і належним доказом у справі, а висновок експертизи № 41/2 від 02.06.2023 має суттєві недоліки та невідповідності, не є належним та допустимим доказом у справі через недотримання вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Судом не було допитано експерта ОСОБА_6 з приводу зроблених ним висновків. Також, суд першої інстанції всупереч норм статті 34 Закону України № 1961-ІV стягнув з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи, однак таке стягнення можливе лише у разі якщо страховик не виконав свого обов`язку щодо направлення свого представника на місце настання страхового випадку для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

09.12.2024, в межах встановленого апеляційним судом процесуального строку, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рощина В.С., надійшли відзиві на обидві апеляційні скарги, відповідно до яких останній просив апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказував, що суд першої інстанції надав правильну оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності та повно і всебічно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції правильно відхилив Звіт щодо визначення ринкової вартості автомобіля до ДТП № 25369 від 11.07.2023, оскільки оцінювачем хоч і було зазначено в переліку використаних джерел періодичний довідник «Бюлетень автотоварознавця», однак не використано визначену у ньому ринкову вартість автомобіля MAZDA-6 (259 640 грн), а визначено ринкову вартість автомобіля до ДТП із сайту auto.ria.com без конкретного посилання. Що стосується Висновку вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023 зазначено, що розрахунок проведеної оцінки суперечить п. 7.20 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (із змінами та доповненнями), відповідно до якого: вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. ОСОБА_5 всупереч Методиці для оцінки вартості автомобіля після ДТП (вартості придатних залишків) взяв вартість нових непошкоджених запчастин, перемножив її на коефіцієнт фізичного зносу, додав вартість однієї тони металобрухту за ціною 5,0 грн/кг та відняв вартість робіт з демонтажу, яку взагалі просто вигадав. У висновку не зазначено звідки оцінювач взяв вартість цих робіт, скільки коштує нормо-година та скільки потрібно витратити часу на весь комплекс робіт, навіщо додавати вартість тони металобрухту, та де він взагалі взяв цю формулу. Вважає, що цей висновок не відповідає вимогам належності та допустимості, викликає обґрунтовані сумніви у його достовірності. Натомість Висновок № 41/2 експерта ОСОБА_6 від 02.06.2023, наданий позивачем, повністю відповідає вимогам статті 102 ЦПК України та є належним і допустимим доказом у справі. При цьому експертом визначена мінімальна вартість автомобіля позивача після ДТП у сумі 7 170 грн відповідно до п. 7.14 Методики, оскільки провести дефектування та діагностику вузлів та агрегатів автомобіля в умовах фірмової СТО не було можливості. Однак, позивач, сумлінно користуючись своїми процесуальними правами у відповідності до основних засад цивільного судочинства, у позові не посилався на цю мінімальну суму вартості його автомобіля після ДТП, визначену експертом Шаховим О.В., а надав суду довідку ФОП ОСОБА_3 , якою підтверджується реальна ціна, за яку він продав залишки пошкодженого автомобіля.

Щодо встановлених у справі обставин та зроблених відповідно до них висновків.

Місцевим судом установлено, що 04.04.2023 о 15 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 на 126 км + 500 м автошляху Дніпро-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, в порушення п. 11.3, 11.4, 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджені транспортні засоби. (т. 1, а.с. 4)

Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.04.2023 № 532/685/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу (т. 1, а.с. 4). Постанова набрала законної сили 22.04.2023.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 2697934 у ПАТ «НАСК «Оранта», страхувальник ОСОБА_1 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, 130 000 грн, розмір франшизи 2 500 грн. (т. 1, а.с. 91)

05.04.2024 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування. (т. 1, а.с. 148-149)

19.04.2023 представником ПАТ «НАСК «Оранта» було складено Протокол (акт) огляду транспортного засобу Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 . (т. 1, а.с. 106-107)

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода визнана ПАТ «НАСК «Оранта» страховим випадком, унаслідок чого ним складено страховий акт № ОЦВ-23-08-89641/1 від 24.05.2023 та страховий акт № ОЦВ-ЗГ-23-08-89641/2 від 19.07.2023. (т. 1, а.с. 92, 93)

Позивачу було виплачено загальну суму страхового відшкодування у розмірі 117 112,39 грн, з якої: 109 537,06 грн (визначена на підставі страхового акту № ОЦВ-23-08-89641/1 від 24.05.2024 та розрахунку страхового відшкодування від 06.05.2023) та 7 575,33 грн (визначена на підставі страхового акту № ОЦВ-ЗГ-23-08-89641/2 від 19.07.2023 та розрахунку страхового відшкодування від 18.07.2023). (т. 1, а.с. 110-111)

Судом першої інстанції також установлено, що відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» було виконано два розрахунки розміру страхового відшкодування (від 06.05.2023 та 18.07.2023) та складено, відповідно, два страхових акти (від 24.05.2023 та 19.07.2023).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» від 06.05.2023, виконаного ОСОБА_7 , дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , становить 274 093,20 грн, вартість залишків у разі повного конструктивного знищення 0 гривень, вартість евакуатора, сплаченого страхувальником 12 500 грн, франшиза 2 500 грн. Сума страхового відшкодування 109 537,06 грн. Розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування визначається згідно калькуляції-дослідження. (т. 1, а.с. 92)

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» від 18.07.2023, виконаного ОСОБА_7 , дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , становить 213 497,72 грн, вартість залишків у разі повного конструктивного знищення 106 385,33 гривень, вартість евакуатора, сплаченого страхувальником 12 500 грн, франшиза 2 500 грн. Сума сплаченого страхового відшкодування 109 537,06 грн, сума страхового відшкодування 7 575,33 грн. Розмір збитку для розрахунку страхового відшкодування визначається згідно Звіту № 25369, висновку вартості залишків. (т. 1, а.с. 93)

Згідно з Висновком вартості придатних залишків ТОВ «СЗУ Україна» № 25369/1 від 11.07.2023, виконаним оцінювачем ОСОБА_5 , вартість транспортного засобу Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , у пошкодженому стані складає 106 385,33 грн. За змістом вказаного висновку утилізаційна вартість автомобіля визначається як сума вартості металобрухту, залишкових вартостей придатних до подальшої експлуатації деталей та агрегатів за вирахуванням вартості робіт на їхній демонтаж. В додатку до Звіту № 25359/1 наведено калькуляцію робіт з монтажу/демонтажу придатних деталей та безпосередньо перелік цих деталей. (т. 1, а.с. 27)

Зі Звіту ТОВ «СЗУ Україна» № 25369 від 11.07.2023 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаним оцінювачем ОСОБА_5 , вбачається, що ринкова вартість автомобіля Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , становить 213 497,72 грн. (том 1, а.с. 24-26)

Дослідивши зібрані у справі докази та надаючи їм оцінку, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «НАСК «Оранта» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 117 112,39 грн на підставі двох розрахунків: від 06.05.2023 та 18.07.2023. При цьому, у розрахунках встановлено значні розбіжності у дійсній вартості транспортного засобу позивача, а саме: у розрахунку від 06.05.2023 зазначено вартість ТЗ до ДТП у сумі 274 093,20 грн, а в розрахунку від 18.07.2023 213 497,72 грн. У судовому засіданні ПАТ «НАСК «Оранта» не було обґрунтовано, на яких саме підставах було здійснено перерахунок дійсної вартості транспортного засобу позивача та вартості залишків у разі повного конструктивного знищення. При цьому, калькуляцію-дослідження, на підставі якої проведено розрахунок страхового відшкодування від 06.05.2023, суду не надано. Представником відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» у судовому засіданні не зазначено підстави для проведення повторного розрахунку страхового відшкодування. Оскільки у суду виникли сумніви щодо достовірності вказаних доказів, він не прийняв до уваги Висновок вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023 та Звіт № 25369 від 11.07.2023 на підтвердження вартості позивача до та після ДТП. Судова автотоварознавча експертиза, яка призначалась судом за клопотанням відповідача ОСОБА_1 з метою визначення вартості автомобіля позивача до та після ДТП, проведена не була через відсутність можливості ОСОБА_1 здійснити її оплату. З урахуванням цього судом першої інстанції покладено в основу доказування у справі Висновок транспортно-товарознавчої експертизи ФОП ОСОБА_6 № 41/2 від 02.06.2023, як належний та достовірний доказ вартості завданого матеріального збитку (т. 1, а.с. 5-9). Згідно із вказаним висновком експертизи вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , у результаті пошкодження останнього в ДТП 04.04.2023 з ПДВ складає 269 376,50 грн, а вартість цього автомобіля після ДТП 7 170 грн.

На підставі вказаного висновку експертизи суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням його транспортного засобу, у розмірі 274 706,50 грн із розрахунку: 269 376,50 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) 7 170 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) + 12 500 (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди), однак згідно позовних просив суд стягнути суму матеріальної шкоди у меншому розмірі, а саме: 221 876,50 грн із розрахунку: 269 376,50 - 60 000 + 12 500 (виходячи із фактичного продажу залишків автомобіля ФОП ОСОБА_8 за 60 000 грн), тому, зважаючи на неможливість виходу суду за межі позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог.

З урахуванням ліміту відповідальності страховика (130 000 грн та 2 500 франшиза) та фактично виплаченої суми страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов висновку про достягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 10 387,61 грн страхового відшкодування, а з ОСОБА_1 94 376,50 грн різниці між фактичним розміром шкоди розміром та страховим відшкодуванням.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач ПАТ «НАСК «Оранта» порушив свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування, з урахуванням того, що зобов`язання відповідача виплатити страхове відшкодування є грошовим, в силу частини другої статті 625 ЦК України з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення з 25.05.2023 (дата здійснення часткового відшкодування шкоди) по 26.09.2024 (день ухвалення рішення у даній справі), а також пеня у відповідності до статті 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у загальній сумі 5 813,43 грн, з якої: 4 717,96 грн пеня, 418 грн 3% річних, 647,47 грн інфляційні втрати.

Також, суд першої інстанції, виходячи з загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу за рахунок винуватця ДТП моральної шкоди, спричиненої знищенням його автомобіля у сумі 3 000 грн, оскільки в результаті ДТП транспортний засіб позивача був визнаний фізично знищений, що змінило звичайний уклад життя останнього.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції № 1961-IV, що діяв станом на час виникнення спірних правовідносин) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами у справі, автомобіль позивача в результаті дорожньо-транспортної пригоди 04.04.2023визнано фізично знищеним, оскільки його ремонт визнано економічно необґрунтованим. Винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_1 , цивільно правова відповідальність якого на час ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта»: страховий ліміт за шкоду, спричинену майну, 130 000 грн, франшиза 2 500 грн. Сума витрат позивача на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди становила 12 500 грн.

ПАТ «НАСК «Оранта» фактично виплатило позивачу суму страхового відшкодування у загальній сумі 117 112,39 грн: 109 537,06 грн згідно зі страховим актом № ОЦВ-23-08-8964/11 від 24.05.2023, та 7 575,33 грн згідно зі страховим актом № ОЦВ-ЗГ-23-08-89641/2 від 19.07.2023.

Як вірно встановив суд першої інстанції ПАТ «НАСК «Оранта» було здійснено два розрахунки розміру страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку від 06.05.2023 (т. 1, а.с. 92) ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП зазначена у сумі 274 093,20 грн, а вартість залишків 0 грн.

Відповідно до розрахунку від 18.07.2023 (т. 1 а.с. 93) ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП зазначена у сумі 213 497,72 грн, а вартість залишків 106 385,33 грн.

Розрахунок страхового відшкодування від 06.05.2023, як зазначено у ньому, проведено згідно з калькуляції-дослідження, який не доданий до справи.

Розрахунок страхового відшкодування від 18.07.2023 здійснений, як зазначено у ньому, згідно зі Звітом № 25369 від 11.07.2023 та Висновком № 25369/1 від 11.07.2023.

Встановивши, що обидва розрахунки страхового відшкодування містять значні розбіжності у ринковій вартості транспортного засобу, у зв`язку із виникненням сумнівів щодо достовірності наданих ПАТ «НАСК «Оранта» доказів (Звіту № 25369 від 11.07.2023 та Висновку № 25369/1 від 11.07.2023), місцевий суд не прийняв до уваги зазначені докази.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Позивачем на підтвердження позовних вимог було надано Висновок транспортно-товарної експертизи № 41/2 від 02.06.2023 ФОП ОСОБА_6 , проведеної на його замовлення, згідно з яким ринкова вартість автомобіля до ДТП визначена у сумі 269 376,50 грн, а після ДТП 7 170 грн. (а.с. 5-17 т. 1)

Всупереч принципу змагальності у цивільному судочинстві, відповідачі у справі не надали доказів на спростування вказаного експертного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду справи місцевим судом на стадії підготовчого провадження за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 судом неодноразово призначалась судова автотоварознавча експертиза для визначення, зокрема, ринкової вартості автомобіля позивача до та після ДТП, жодна з яких проведена не була. (а.с. 187-191, 237 т. 1, а.с. 103-107, 114-115 т. 2)

Під час апеляційного перегляду справи ані відповідачем ОСОБА_1 , ані ПАТ «НАСК «Оранта» клопотань про призначення експертизи не було заявлено.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч. 4 ст. 12 ЦПК України)

Встановлюючи розмір спричиненої позивачу майнової шкоди фізичним знищенням належного йому транспортного засобу, суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним у справі доказам та правильно встановив, що Висновок транспортно-товарознавчої експертизи ФОП ОСОБА_6 № 41/2 від 02.06.2023 є належним, достовірним і достатнім доказом на підтвердження вартості автомобіля позивача до та після ДТП, а тому позивач має право на відшкодування шкоди, пов`язаної із фізичним знищенням транспортного засобу, у розмірі 274 706,50 грн із розрахунку: 269 376,50 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) 7 170 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) + 12 500 грн (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди).

Разом із тим, дотримуючись норм процесуального права щодо меж розгляду справи (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), оскільки позивач просив відшкодувати йому майнову шкоду, спричинену фізичним знищенням транспортного засобу, у меншому розмірі 221 876,50 грн, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову з межах заявлених позовних вимог.

З урахуванням ліміту відповідальності страховика та розміру франшизи, місцевий суд з дотриманням норм матеріального права дійшов правильного висновку про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 10 387,61 грн в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої фізичним знищенням транспортного засобу (з урахуванням фактично сплаченої суми страхового відшкодування), а з ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1194 ЦК України, 94 376,50 грн, як різниці між фактичним розміром шкоди та лімітом страхового відшкодування.

Колегія суддів вважає неслушними доводи відповідачів про те, що суд першої інстанції дійшов суперечливих висновків, здійснюючи оцінку наданої позивачем довідки ФОП ОСОБА_3 , відповідно до якої останнім сплачено ОСОБА_2 за залишки автомобіля (як металобрухту) 60 000 грн. Суд першої інстанції погодився з доводами представника відповідача, адвоката Губи О.М., про те, що вказаний доказ не є допустимим та достовірним, оскільки не оформлений належним чином. Вказану довідку не було покладено судом першої інстанції основу доведення вартості автомобіля після ДТП, оскільки в цій частині суд визнав належним доказом Висновок транспортно-товарної експертизи № 41/2 від 02.06.2023 ФОП ОСОБА_6 , який не був спростований відповідачами. Суд першої інстанції на підставі зазначеного висновку експерта виснував, що позивач має право на відшкодування шкоди, спричиненої фізичним знищенням транспортного засобу, у розмірі 274 706,50 грн (із розрахунку: 269 376,50 - 7 170 грн + 12 500 грн), однак задовольнив позов в межах суми заявлених позовних вимог (221 876,50 грн).

Щодо посилання ПАТ «НАСК «Оранта» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки Звіту щодо визначення ринкової вартості автомобіля позивача до ДТП № 25369 від 11.07.2023 та Висновку вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.1 та 7.2 Розділу VII Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (із змінами та доповненнями, далі по тексту Методика), оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону. Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники.

Основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю "ринкова вартість". Використання зарубіжної довідкової літератури допускається у разі відсутності потрібної інформації у вітчизняних довідниках. Вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки. Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

У Звіті щодо визначення ринкової вартості автомобіля позивача до ДТП № 25369 від 11.07.2023 ринкову вартість КТЗ на момент ДТП 04.04.2023 визначено у розмірі 213 497,72 грн, при цьому зазначено (а.с. 25 т. 1), що «для розрахунку вибрані дані джерела auto.ria.com, оскільки дані про ціну продажу відсутні у довіднику Б/А («Бюлетень автотоварознавця»), та вони найбільш повно відповідають маркетинговій ситуації на ринку. Однак, жодних посилань чи роздруківок із сайту auto.ria.com звіт не містить.

Натомість експертом у Висновку транспортно-товарної експертизи № 41/2 від 02.06.2023, за яким вартість КТЗ на момент ДТП 04.04.2023 визначена у розмірі 269 376,50 грн, використано дані цін ідентичних КТЗ згідно з офіційним періодичним додатком до вказаної Методики «Бюлетень автотоварознавця» № 128, квітень 2023 (а.с. 13 т. 1 зв. сторона). Вказаний висновок складений судовим експертом, який має кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», та попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. Висновок складено після особистого огляду експертом транспортного засобу, в ході якого останнім фіксувалися всі пошкодження за допомогою спеціальної лінійки та здійснювалося фотографування всіх пошкоджень (т. 1, а.с. 15-17).

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта» про те, що висновок експерта № 41/2 від 02.06.2023 має суттєві недоліки та невідповідності, а дослідження проведене з порушенням вимог п. 5.2 Методики, відповідно до якого у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Як зазначено в експертному висновку, огляд пошкодженого КТЗ було виконано експертом 24.05.2023, у світлий час доби, за місцем знаходження автомобіля: м. Запоріжжя, вул. Краснова, 6, у присутності ОСОБА_2 , представник ПАТ «НАСК «Оранта» був запрошений на огляд та не прибув.

З огляду положення п. 5.2 Методики відсутність представника ПАТ «НАСК «Оранта» під час огляду експертом транспортного засобу не спростовує законності зроблених ним висновків.

У разі незгоди із встановленими експертом під час огляду КТЗ обставинами представник ПАТ «НАСК «Оранта» не був позбавлений можливості надати докази на їх спростування чи у порядку статті 102 ЦПК України заявити про виклик експерта у судове засідання для надання ним усних пояснень щодо висновку.

Що стосується Висновку вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023, апеляційний суд зазначає наступне.

Утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. (п. 2.2 Розділу ІІ Методики)

У разі якщо відновлення КТЗ визнано економічно недоцільним, у цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ. (п. 7.17, 7.18 Методики)

У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. (п. 7.19 Методики)

Вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. (п. 7.20 Методики)

Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки. (п. 7.21 Методики)

З Висновку вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023 не вбачається, що оцінювачем проводилось дефектування чи діагностика вузлів та агрегатів пошкодженого КТЗ на предмет їх технічної справності, а при обрахунку залишкової вартості КТЗ взято вартість нових (непошкоджених) автозапчастин, перемножено її на коефіцієнт фізичного зносу, додано вартість однієї тони металобрухту за ціною 5,0 грн/кг та віднято вартість робіт з демонтажу (без жодних обґрунтувань на підтвердження вартості таких робіт (нормо-години). При цьому, така формула розрахунку не регламентована Методикою.

У Висновку експерта ОСОБА_6 № 41/2 від 02.06.2023 визначена мінімальна вартість автомобіля позивача після ДТП у сумі 7 170 грн, як утилізаційна вартість КТЗ, оскільки провести дефектування та діагностику вузлів та агрегатів автомобіля в умовах фірмової СТО не було можливості, із розрахунку: 1 434 кг (маса остатків КТЗ) х 5,0 (вартість 1 кг чорного металу).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з тим, що Висновок вартості придатних залишків № 25369/1 від 11.07.2023 викликає сумніви, натомість на спростування Висновку експерта ОСОБА_6 № 41/2 від 02.06.2023 відповідачами, всупереч принципу змагальності у цивільному судочинстві, доказів не надано.

Доводи апеляційних скарг зводяться лише до незгоди із здійсненою судом першої інстанції оцінкою доказів.

Щодо перегляду рішення суду першої інстанції в іншій частині.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої, зокрема, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Рішенням суду першої інстанції, виходячи з загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 3 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненою фізичним знищенням в результаті ДТП транспортного засобу, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнано винним.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим рішенням суду першої інстанції в цій частині, а визначена судом сума є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 не містить доводів і заперечень в частині стягнення з нього моральної шкоди.

Щодо заперечень апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта» про порушення місцевим судом норм статті 34 Закону України № 1961-ІV при стягненні витрат на проведення автотоварознавчої експертизи, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 34.2, 34.3 статті 34 Закону України № 1961-ІV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Разом із тим, нормами процесуального права, а саме ст. 102 ЦПК України, передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи, та такі витрати, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 викладено правовий висновок, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Отже, витрати позивача на проведення автотоварозначної експертизи на його замовлення, у даному випадку, відносяться до судових витрат, пов`язаних безпосередньо із розглядом справи, не до витрат потерпілого у правовідносинах із страховиком під час визначення розміру шкоди у досудовому порядку. Тому такі витрати підлягали розподілу у порядку, передбаченому ЦПК України, як судові витрати.

Щодо стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача пені, 3% річних та індексу інфляції, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Рішенням суду першої інстанції стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача пеню у сумі 717,96 грн, що нарахована на суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 387,61 грн, а також 418 грн 3% річних та 647,47 грн інфляційних втрат за період з 25.05.2023 до 26.09.2024 (з дати здійснення часткового відшкодування по день ухвалення рішення суду у даній справі).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в цій частині рішення суду не відповідає нормам матеріального права.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 11.12.2019 № 761/6406/16-ц Верховний Суд дійшов висновку (за подібних обставин) про наявність підстав для стягнення із страховика на користь страхувальника пені та виплат по 625 ЦК України. Так, у даній справі Верховний Суд зазначив наступне. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, Верховний Суд зазначив, що грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 761/6406/16-ц встановив, що у разі прострочення страхової виплати зі страхової компанії стягується, окрім самої виплати, 3% річних за весь період прострочення, а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

За фактичними обставинами даної справи, що переглядається, позивач у справі отримав в межах передбаченого законом строку суму страхового відшкодування від ПАТ «НАСК «Оранта», однак, не погоджуючись з його розміром, звернувся до суду із даним позовом та просив достягнути суму недоплаченого страхового відшкодування, що є його правом, тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та індексу інфляції є передчасними, оскільки обов`язок зі сплати 10 387,61 грн виникає у страховика з дати набрання чинності рішенням суду у даній справі і не є простроченням виплати страхової виплати.

Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За змістом пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пеня є видом відповідальності страховика за винне прострочення виконання останнім свого грошового зобов`язання у страхових правовідносинах.

Незгода страхувальника із розміром виплаченого йому страхового відшкодування свідчить про виникнення спору щодо суми спричиненої шкоди, і не свідчить про винне прострочення страховиком виплати страхового відшкодування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача пені.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 пені, 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 5 813,43 грн підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатом апеляційного перегляду справи, пропорційність задоволених позовних вимог змінена, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат слід змінити.

Судом першої інстанції стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача 3 000 грн витрат на правничу допомогу, а також на користь держави 244,42 грн судового збору за подачу позову до суду.

Позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір за подачу позову до суду. В частині майнових вимог до обох відповідачів сума судового збору за подачу позову до суду становила 1 135,77 грн (1% від ціни позову: 113 577,54 = 387,61 + 5 813,43 + 97 376,50). Здійснюючи перерозподіл, апеляційний суд вважає, що вказану суму судового збору необхідно стягнути на користь держави з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам щодо кожного.

Позивач просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» 16 201,04 грн (10 387,61+5 813,432), але позовні вимоги задоволено частково, а саме лише у сумі 10 387,61 грн.

З огляду на це з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь держави необхідно стягнути 103,92 грн судового збору за подачу позову до суду (із розрахунку 9,15% задоволених позовних вимог до ПАТ «НАСК «Оранта»), а з ОСОБА_1 на користь держави 973,80 грн судового збору за подачу позову до суду (із розрахунку 85,74% задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 ).

Іншу частину судового збору у сумі 58,05 грн (із розрахунку: 1 135,77 1 077,72) враховуючи те, що у частині позовних вимог позивачу було відмовлено, слід стягнути з позивача на корись держави.

Також, пропорційно до задоволених позовних вимог слід здійснити перерозподіл витрат позивача на правничу допомогу у справі, а саме: з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 549 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції (із розрахунку: 6 000 х 9,15 %), а з ОСОБА_1 5 144,40 (із розрахунку: 6 000 х 85,74 %).

Щодо розподілу витрат, понесених у суді апеляційної інстанції.

За подачу апеляційної скарги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплачено судовий збір у сумі 1 898,94 грн.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (на 35%), з позивача на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» слід стягнути 664,63 грн судового збору за подачу апеляційної скарги (із розрахунку: 1 898,94 х 35%).

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, статтями 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Губи Олега Миколайовича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2024 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 пені, 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 5 813,43 грн та розподілу судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір за подачу позову до суду у сумі 103,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу позову до суду у сумі 973,80 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 549,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 144,40 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

В іншій частині рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 вересня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 664,63 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль