Справа №716/574/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

03.04.2025 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із боржника ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

01.04.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на його користь із боржника ОСОБА_2 в розмірі частини усього заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Починаючи з дня подання заяви і до її повноліття.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 статті 184 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Згідно із ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до вимогст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 175,177 вказаного Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що право на одержання аліментів на дитину має право той з батьків, з ким фактично проживає дитина та перебуває на його утриманні, від того з батьків, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Всупереч до вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК, в обґрунтування позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивачем не зазначено доказів, якими позивач обґрунтовує обставини, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу для утримання дитини (акт обстеження матеріальних і житлово-побутових умов сторін; довідки про доходи, довідки з відділу економіки, чи не перебувають сторони на обліку, як приватні підприємці; довідки чи не зареєстровані у центрі зайнятості; медична довідка про стан здоров`я дитини тощо).

Заява про видачу судового наказу не містить письмових доказів того, що вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається виключно заявник, як батько, а мати ухиляється від своїх обов`язків.

В порушення вимог ст.175 ч.3 п.8 позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

В порушення п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу не містить письмових доказів того, що вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається виключно заявник, як батько, а мати ухиляється від свої обов`язків.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність залишення заяви про видачу судового наказу без руху та надання заявниці терміну для усунення виявлених недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із боржника ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятитиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

Роз`яснити заявниці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів буде вважатися неподаною і повернута заявниці.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Сірик І.С.