КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2999/21
Провадження № 2/488/104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року позивач - громадянин США ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. від 22.01.2020 р. за реєстр. № 114. Також позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року дана цивільна справа була передана до провадження судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 20.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження.

Суддя Лазарева Г.М наказом голови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023 року звільнена у відставку та відрахована зі штату суду з 11.04.2023 року (Рішення Вищої ради правосуддя "Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Корабельного районного суду м. Миколаєва у звязку з поданням заяви про відставку" від 11.04.2023 року № 324/0/15-23).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023 року дана цивільна справа була передана до провадження судді Селіщевої Л.І.

Ухвалою судді Селіщевої Л.І. від 30.05.2023 року цивільна справа була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач та його представник про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідачка ОСОБА_3 , через свого представника - адвоката Царик Р.М., надала відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно ч. 5 цієї ж статті у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частинами 1, 2 ст. 131 ЦПК України передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Із матеріалів справи вбачається, що 16.01.2025 року та 02.04.2025 року позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце судових засідань в тому числі SMS повідомленнями, повідомленнями на електронну пошту, що відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України.

За вказаних обставин, з урахуванням того, що позивач та його представник не надали заяву про розгляд справи без участі, суд робить висновок про їх перешкоджання, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 10 липня 2017 року у справі "Гінчо проти Португалії" Європейський суд з прав людини зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідним залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 353 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна, про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що він має право після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Селіщева