УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 362/3705/20

провадження № 61-2605ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у справі за позовом Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Державне підприємство «Дослідне сільськогосподарське виробництво інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» (далі - ДП «ДСВ ІФРГ НАН України») звернулося до суду

з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило:

- визнати недійсним договір оренди земельних ділянок від 25 липня 2017 року, укладений між ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» та ОСОБА_1 ;

- усунути перешкоди у праві користування земельними ділянками,

які розташовані на АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача звільнити

їх від тимчасової споруди (металевого кіоску) шляхом демонтажу за власний рахунок.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 23 березня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2022 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельних ділянок, укладений 25 липня

2017 року між укладений між ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» та ОСОБА_1 .

Усунуто перешкоди ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» у праві користування земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0035 га, зобов`язано

ОСОБА_1 звільнити земельні ділянки від тимчасової споруди (металевого кіоску) шляхом демонтажу за власний рахунок.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

28 лютого 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року у цій справі, у якій заявник, посилаючись

на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року та залишити в силі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі заявник посилається на:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 грудня 2024 року у справі

№ 910/21682/15 (910/17038/21), крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

- пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає

про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду

від 15 листопада 2024 року у справі № 905/20/23 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на зазначене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Васильківського міськрайонного суду Київської області справу

№ 362/3705/20 за позовом Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору та усунення перешкод у користуванні майном.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська