справа №176/2320/22
провадження №4-с/176/5/25
УХВАЛА

31 березня 2025 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Загребельської Дани Сергіївни, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даною скаргою, у якій просить суд постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.10.2023 року скасувати, зобов`язати головного державного виконавця поновити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ст. 449 ЦПК України Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

2. Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення державного виконавця дано роз`яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Встановлений ч.1 ст.449 ЦПК України 10-денний строк на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця є преклюзивним, відповідно до ст.120 ЦПК України є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин, що передбачено ч.1 ст.127, ч.2. ст.449 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник оскаржує дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, що оформлені постановою державного виконавця від 25.10.2023. Проте, відповідь Відділу примусового виконання рішень на її звернення щодо неможливості поновлення виконавчого провадження, яка датована 11.03.2025 - не є предметом даної скарги та не свідчить про те, що саме після отримання цієї відповіді заявник вперше дізналась про своє порушене право.

Так в матеріалах справи №176/2320/22 містяться ухвала Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2024 та постанова Дніпровського апеляційного суду від 25.09.2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про заміну сторони виконавчого провадження. Із даних судових рішень вбачається, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено та здійснено аналіз фактів, в тому числі і спірної постанови державного виконавця від 25.10.2023 року (а.с.66-67, 92-97).

Таким чином, заявнику відомо про спірну постанову від 25.10.2023 з часу ухвалення судових рішень по заяві ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, а саме з липня 2024 року, однак з даною заявою заявник звернулась 25.03.2025 року, тобто з порушенням строку, встановленого п. а) ч.1 ст.449 ЦПК України. При цьому, заяв чи клопотань про поновлення даного строку ОСОБА_1 не заявила.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником пропущено строк на звернення до суду з даною скаргою в межах строку, визначеного ст.449 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У тексті скарги ОСОБА_1 не просить поновити строк на подання скарги, а вважає його не пропущеним на підставі відповіді Відділу примусового виконання рішень від 11.03.2025, яка не є предметом даної скарги та не свідчить, що заявник дізналась про своє порушене право постановою державного виконавця від 25.10.2023 року вперше. Тому такі доводи є необгрунтованими.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч.1 та ч.2 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналогічні положення містяться і в роз`ясненнях Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у Справі № 466/948/19).

Таким чином, у зв`язку з пропуском заявником строку на звернення до суду для подання скарги, вищевказана скарга підлягає залишенню без розгляду з поверненням особі, що її подала.

Суд роз`яснює право заявника на повторне звернення до суду з даною скаргою та подання відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даною скаргою.

Керуючись ст.ст.126, 257, 260, 261, 447, 449 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Загребельської Дани Сергіївни - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ