Справа № 2-1-2610/05
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

за участю секретаря Романової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2005 року у справі №2-1-2610/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2005 року у справі №2-1-2610/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності.

В обґрунтування вимог заяви, посилається на те, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.11.2005р. по справі №2-1-2610/05 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було укладено та затверджено мирову угоду згідно якої сторони по справі просять закрити провадження по справі та відмовляються від своїх позовних вимог.

30.08.2005 року ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва по справі 2-1-2610/05 було вжито заходи забезпечення зустрічного позову ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 . Арешт накладено по заяві позивача за зустрічним позовом для забезпечення його позову.

Отже фактично судовий розгляд справи є припиненим та необхідність забезпечувати позов відпала як така. На даний час арешт з нерухомого майна не знятий, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав.

Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову, а саме зняти заборону на проведення будь-яких дій на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою від 20.03.2025 року дану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 31.03.2023 року.

Заявниця до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом постановлено про розгляд заяви за відсутності сторін, що відповідає приписам си. 223 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

У провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебувала цивільна справа №2-1-2610/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.08.2005 року постановлено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити, заборонити Першій миколаївській нотаріальній канторі, видавати свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , та на земельну частку розміром 4,4 умовних кадастрових гектарів, що зареєстровані на ім`я ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2005 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт та заборонено проведення будь-яких дій по відчуженню житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.11.2005 року постановлено визнати мирову угоду, заключену ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 , згідно умов якої: ОСОБА_1 відмовляється від свої позовних вимог і виплачує ОСОБА_2 п`ять тисяч п`ятсот гривень на момент підписання мирової угоди, п`ять тисяч п`ятсот гривень в грудні 2006 року, з врахуванням коефіцієнту інфляції, п`ять тисяч п`ятсот гривень в грудні 2007 року з врахуванням інфляції. За ОСОБА_1 встановлюється право власності на квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 відмовляється від своїх позовних вимог і за ним визнається в порядку спадкування право власності на земельний пай, який знаходиться в селі Баловне, Новоодеського району, який належав його батьку ОСОБА_5 на основі розпорядження Новоодеської держадміністрації № 215 від 25.06.1997 р., зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на землю за № 8071 від 07.04.1997 р. За ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлюється право власності в порядку спадкування по 1/2 частині майнового паю, що належав ОСОБА_5 , який був асоційованим членом СПК «Тепличний» і мав майновий пай в сумі 30132 грн. Третя особа ОСОБА_3 претензій не має. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 про визнання права власності закрити.

Ухвалою суду від 07.02.2006 року постановлено ухвалу судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.08.2005 року, щодо заборони Першій миколаївській нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , та на земельну ділянку розміром 4,4 умовних кадастрових гектарів, що зареєстровані на ім`я ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд враховує те, що провадження по справі закрите, в зв`язку з укладенням мирової угоди і ухвала набрала законної сили, тому відпала необхідність заходів забезпечення позову.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що не існує реальної загрози у скасуванні відповідної заборони, оскільки заявник просить її скасувати.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.08.2005 року у справі №2-1-2610/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 30 серпня 2005 року у справі №2-1-2610/05, шляхом накладення арешту та заборони проведення будь-яких дій по відчуженню житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н.П. Черенкова