Справа №296/1947/25
У х в а л а
28 березня 2025 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
У лютому 2025 року до суду надійшла указана заява, в якій предстввник заявника ОСОБА_2 просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме договору дарування квартири від 29.10.1997 ОСОБА_3 .
Заява за змістом і формою повинна відповідати ст. ст. 175-177, 318 ЦПК України.
При вирішенні питання прийняття заяви до розгляду виявлено, що вона не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.
Проте у заяві не не обґрунтовано, з якою метою представник заявника звернулася до суду з відповідною заявою.
Відсутність зазначення мети не дає можливості суду визначити наявність чи відсутність спору, відповідно можливість розгляду її вимог у порядку окремого провадження.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.
За змістом частини четвертої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає з аучастю заявника та заінтересованих осіб,про яких заявник вказує у заяві до суду.
Правильність встановлення заінтересованої особи залежить від визначення мети, для якої особі необхідно встановити той чи інший юридичний факт.
Заінтересованими особами є особи, котрі беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, що підлягають встановленню і які можуть вплинути на їхні права та обов`язки.
Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено:
1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;
2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.
Саме ці групи заінтересованих осіб притягуються до участі у справах окремого провадження. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.
У зв`язку з наведеним заявнику необхідно окреслити мету звернення до суду, вирішити питання про встановлення кола заінтересованих осіб та їх залучення.
Згідно із п. 5 ч. 3 ст. ст. 175 ЦПК України заява повинна містити у тому числі виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За змістом ч. 5 ст. 177 ЦПК України заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів), відповідно до кількості заінтересованих осіб.
Всупереч зазначеним нормам заява не містить виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не зазначено та не додано доказів, що підтверджують такі обставини.
Частиною 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Проте додані до заяви в якості доказів копії документів не засвідчені належним чином.
Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження в справі.
За положеннями ст. 185 ЦПК України, якщо заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України та/або не сплачено судовий збір, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Таким чином, вказана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку на усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 95, 175 - 177, 185 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня отримання заявником даної ухвали.
Копію ухвали невідкладно направити заявнику.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважаться неподаною та повернута заявникузі всіма доданими документами. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Семенцова