Справа № 752/2520/25
Провадження № 2/752/3947/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

у січні 2025 року ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Кредитним договором № 00-10812306 від 07.01.2024 року в розмірі 19 410,00 грн, що складається з: 5 250,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14 160,00 грн - заборгованість за відсотками, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного в формі електронного документа з використанням електронного підпису з ТОВ «Качай Гроші» Договору кредитної лінії № 00-10812306 від 07.01.2024 року, позичальник ОСОБА_2 отримала кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 5 000,00 грн, на строк 240 календарних днів до 03.09.2024 року, зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 2,40 % в день (стандартна, 1,5% річних-знижена), шляхом безготівкового зарахування через ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 .

22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу №22-01/2024, за умовами якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» належне йому право вимоги, в тому числі, й до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими відсотками, право на одержання яких належить ТОВ «Качай Гроші».

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем укладено Договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Ейс» належне йому право вимоги, в тому числі, й до відповідача на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими відсотками, право на одержання яких належить ТОВ «Макс Кредит».

Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість, яка станом на 16.08.2024 року становить 19 410,00 грн та яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою від 31.01.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 138-139).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 07.01.2024 року укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 00-10812306, згідно умов якого відповідачем отримано кредит у сумі 5 000,00 грн, строком на 240 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом - 2,40 % в день та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору.

Пунктом 2.8. вказаного Договору визначено, що дата надання/видачі Кредиту 07.01.2024 року. Сума Кредиту 5 000,00 грн перераховується Кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .

За надання Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00 % від суми Кредиту, що складає 250,00 грн (п. 1.5. цього Договору).

Зазначений Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом шляхом відтворення одноразовим ідентифікатором НОМЕР_6, який надіслано на номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 09.09.2024 року, ТОВ «Качай Гроші» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн.

22.01.2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено Договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого до ТОВ «Макс Кредит» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-10812306 від 07.01.2024 року.

16.08.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-00-10812306 від 07.01.2024року.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 цього ж Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 07.01.2024 року Кредитним договором № 00-110812306, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотками за користування кредитом, а також по передбаченою Договором комісією.

Згідно з наданими позивачем випискою по рахунку та детальним розрахунком заборгованості від 16.08.2024 року, заборгованість відповідача за Кредитним договором № 00-10812306 від 07.01.2024 року становить: 19 410,00 грн., з яких: 5 000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 160,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Як вбачається з отриманих від АТ «Універсал Банк» документів на виконання ухвали про витребування доказів у межах вказаної справи, а ім`я ОСОБА_1 емітовано, в тому числі, й картку № НОМЕР_4 та 07.01.2024 року на вказану платіжну картку зараховано платіж в розмірі 5 000,00 грн. Номер телефону за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_4 , який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 НОМЕР_3 . Деталі операції payway1*tr5av.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За матеріалами справи, інтереси позивача у справі представляє АБ «Тараненко та партнери» в особі адвоката Тараненко А.І., ордер серії АА № 1510403 від 22.11.2024 року, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012 року.

На підтвердження понесених судових витрат у виді професійної правової допомоги, позивачем подано: Договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, укладений між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс»; додаток № 1 до даного Договору, яким узгоджено види та розмір оплати юридичних послуг;Додаткова угода № 7 до цього ж Договору, якою визначено, що АБ «Тараненко та партнери» надає юридичну допомогу з питань про стягнення заборгованості, зокрема, й з ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024 року, в якому зазначено кількість годин, затрачених на надання юридичних послуг та їх перелік, а саме: у сукупності 6 год на підготовку позовної заяви, вивчення матеріалів, підготовку та подачу адвокатського запиту та клопотання щодо отримання інформації,що загалом становить 7 000,00 грн і, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за Кредитним договором № 00-10812306 від 07.01.2024 року в розмірі 19 410,00 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста десять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) сплаченого судового збору та 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок) витрат на правову допомогу.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: вул. Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ, 02090.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко