Ухвала

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 367/4985/18

провадження № 61-1546ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Державної іпотечної установи на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Державна іпотечна установа звернулась до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 1 226 827,25 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 642 649,79 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 298 403,79 грн; пені - 202 000,00 грн; інфляційних втрат - 83 773,94 грн.

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 26 травня 2021 року позов задовольнив. Стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість у розмірі 1 226 827,35 грн. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд м. Києва постановою від 07 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року змінив в частині розміру стягнення заборгованості. Стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість у розмірі 483 361,29 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Верховний Суд постановою від 22 березня 2023 року касаційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнив частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 червня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 743 466,06 грн скасував, справу в цій частині передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 15 квітня 2024 року позов задовольнив частково. Стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором у розмірі 92 456,38 грн, заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 30 017,51 грн, 3 % річних у розмірі 10 046,00 грн.

Київський апеляційний суд м. Києва постановою від 04 грудня 2024 року апеляційну скаргу Державної іпотечної установи залишив без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року - без змін.

06 лютого 2025 року Державна іпотечна установа через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2025 року поновлено Державній іпотечній установі строк на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України (шляхом надсилання до електронних кабінетів інших учасників справи, а у разі відсутності в інших учасників справи електронних кабінетів чи відсутності відомостей про наявність в інших учасників справи електронних кабінетів - у паперовій формі листом з описом вкладення), і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником виконано.

В касаційній скарзі Державна іпотечна установа, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у провадженні № 11-228сап21.

Разом із цим, посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладених у постановах Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» та від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», не заслуговують на увагу, оскільки висновки, на які посилається скаржник, не є висновками Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга подана за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Витребувати з Святошинського районного суду м. Києва цивільну справу № 367/4985/18 за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов