Справа № 127/7590/25
Провадження № 2/127/1388/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Підприємство «Медтехніка» про припинення трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Підприємство «Медтехніка» про припинення трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

В своїй заяві представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти ПрАТ «Підприємство «Медтехніка», що знаходяться на рахунках підприємства в тому числі рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та інші рахунки підприємства «Підприємство «Медтехніка», а також рухоме майно, що належить ПрАТ «Підприємство «Медтехніка» в межах суми заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви представника позивача про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи дану заяву, суд виходить з того, що між сторонами існує спір з приводу стягнення боргу по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 105070,60 грн. Тобто предметом спору є стягнення грошових коштів у значному розмірі.

Разом з тим, представником позивача в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову не надано жодного належного та допустимого доказу щодо наявності відкритих банківських рахунків ПрАТ «Підприємство «Медтехніка», в тому числі у АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та інших рахунків підприємства, їх призначення, а також наявності рухомого майна у вкавзаного підприємства, з чого воно складається та його оцінка станом на день звернення до суду з цією заявою.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивачів, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В цьому ж пункті Постанови роз`яснено, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Щодо вимог про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках слід зазначити, що відповідно до матеріалів заяви представником позивача не надано жодних доказів того, що рахунки наявні у підприємства станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову відкриті та те, що на цих рахунках наявні грошові кошти у сумі, що відповідає сумі предмета спору.

Згідно із вимогамист. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Таким чином, забезпечення позову в спосіб зазначений представником позивача є втручанням у внутрішню діяльність відповідача та суперечить чинному законодавству.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Підприємство «Медтехніка» про припинення трудових відносин, стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: