Справа № 127/2936/15-ц
Провадження 4-с/127/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

адвоката заявника Присяжного В.А.,

заінтересованої особи стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката заявника про прийняття до розгляду доповненої вимоги до скарги, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабейка Олега Сергійовича.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Водночас від державного виконавця надійшло клопотання про розгляд скарги у його відсутність. Причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, що державний виконавець не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Адвокат заявника/боржника та стягувач не заперечували щодо розгляду справи у відсутність державного виконавця.

Враховуючи вищевказане, думку адвоката заявника/боржника, стягувача та положення ст. 223 і ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи у відсутність державного виконавця (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесена до протоколу судового засідання).

В судовому засіданні адвокат заявника/боржника заявив клопотання про прийняття до розгляду «доповнення до скарги» від 31.03.2025, яке обґрунтував тим, що у своєму відзиві на скаргу державний виконавець зазначив, що переплата, яка вказана у довідці-розрахунку в розмірі 63 600, 00 гривень, включила у себе також погашення штрафу за допущення боргу зі сплати аліментів, а тому сума переплати становить 7 540, 00 гривень, яка була перерахована стягувачу. На думку адвоката заявника/боржника такі дії держаного виконавця є також незаконними. Тому адвокат заявника/боржника просив суд також визнати дії державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабейка Олега Сергійовича щодо перерахування стягувачу надлишково сплачених боржником коштів в сумі 7 540, 00 гривень, що залишились після задоволення всіх вимог за виконавчим документом у виконавчому провадженні № 47273304, тим самим пред`явивши, крім первісних вимог, викладених у скарзі, ще й дану вимогу.

Стягувач при вирішенні даного процесуального питання поклалась на розсуд суду.

Дослідивши письмове «доповнення до скарги», заслухавши пояснення адвоката заявника/боржника та думку стягувача, суд прийшов до наступного висновку.

Спеціальні норми щодо вирішення вищевказаного питання, положеннями розділу VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень», не врегульовано.

Водночас судом прийнято до уваги, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Суд зауважує, що процесуальним законом не передбачено права на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої заяви, а в даному випадку скарги, та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

-подання іншої (ще однієї) скарги;

-збільшення або зменшення розміру вимог;

-об`єднання вимог;

-зміну предмета або підстав оскарження.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) заявник має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Зі змісту вищевказаної заяви («доповнення до скарги») адвоката заявника/боржника вбачається пред`явлення ще однієї вимоги, крім первісних, про визнання ще однієї дії державного виконавця незаконною.

Судом прийнято до уваги, застосовуючи до даних правовідносин аналогію закону на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, що зміна предмета оскарження означає зміну вимоги, з якою заявник звернувся до суду, що може полягати в обранні ним іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту в межах цих правовідносин, а зміна підстав звернення із скаргою - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога заявника.

Одночасна зміна і предмета, і підстав скарги не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав скарги фактично виникає нова правова вимога заявника, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новою скаргою.

Водночас як збільшення або зменшення розміру вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення виключно кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в заяві. Збільшенням розміру вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у заяві.

З огляду на це суд зауважує, що заяву про зміну предмета або підстав скарги можна вважати новою скаргою у разі, якщо в ній зазначена самостійна правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які заявник первісно не визначив підставою звернення із скаргою та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду із скаргою.

Також об`єднання вимог можливе саме в одній скарзі при зверненні із скаргою до суду, а не шляхом подання нової самостійної скарги з додатковими вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісною скаргою.

Таким чином, в судовому засіданні, виходячи із змісту «доповнення до скарги» та пояснень адвоката заявника/боржника, встановлено, що останній звернувся до суду фактично із новою скаргою, зазначивши самостійну правову вимогу, навівши обґрунтування іншими обставинами, які заявник первісно не визначив підставою звернення із скаргою до суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті до розгляду «доповнення до скарги» від 31.03.2025.

Керуючись ч. 9 ст. 10, ст.ст. 43, 49, 258-261, 353-355, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті до розгляду «доповнення до скарги» від 31.03.2025 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду складена 03.04.2025.

Суддя