Справа 565/1623/24
Номер провадження 2-п/556/5/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 . Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді Котик Л.О., дослідивши матеріали заяви відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року у справі № 565/1623/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2025 року Володимирецьким районним судом Рівненської області ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 17300 (Сімнадцять тисяч триста) гривень сплачених ОСОБА_2 згідно квитанції №36РК-8719-НІМТ-РМЯТ від 22.11.2023 року за призначенням платежу «Оплата за меблі»,

Стягнуно з ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 3000 (три тисячі) гривень моральної шкоди завданої порушенням прав споживача.

Стягнуто з ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в дохід держави суму судового збору, пропорційно до задоволених вимог у сумі 710 (сімсот десять) гривень 61 копійки.

02 квітня 2025 рокудо Володимирецького районного суду Рівненської області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 просить поновити їй строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що в судові засідання, призначені по справі про які вона дізналася лише після отримання рішення суду від 17.02.2025 вона не могла з`явитись по незалежних від неї причинах, тому що не знала про час та місце їх проведення. Стверджує, що дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але там не проживає. Відповідно до Договору майнового найму, з 19.11.2023 року, відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Судові повістки їй жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, копії позовної заяви з додатками не отримувала, тому вона ніяк не могла знати про те, що у даній справі відбувається судовий розгляд. Більше того, ОСОБА_1 часто відвідує своїх батьків, проте вони жодного разу не повідомляли, що їй приходили повістки. Тільки 19 березня 2025 року, коли вона в черговий раз приїхала до своїх батьків, які також проживають за адресою: АДРЕСА_1 , побачила у них в квартирі конверт, який був адресований їй, так дізналась про заочне рішення.

Із указаних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, встановлений ЦПК України, був пропущений.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи слідує, що заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області ухвалено 17 лютого 2025 року..

У день його ухвалення ОСОБА_1 копію указаного рішення отримано не було.

Із матеріалів цивільної справи № 565/1623/24 вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 , 06.11.2025 особисто отримала судову повістку із позовною заявою та додатками на 28.11.2025; 06.12.2025 особисто отримала ухвалу суду від 28.11.2025 та судову повістку на 15.01.2025; 21.02.2025 особисто отримала судову повістку на 17.02.2025, 26.02.2025 особисто отримала копію заочного рішення, про що свідчать трекінги відстеження Укрпошти про вручення поштового відправлення за адресою листування: АДРЕСА_1 , з відмітками: «вручено особисто», «вручено одержувачу».

А як зазначено в ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду України, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відомості щодо іншої адреси місця проживання відповідача у суду були відсутні.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. (ч.6 ст.272 ЦПК України)

Проте, ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком до суду заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення суду від 17 лютого 2025 року лише 26 березня 2025 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті, хоча заява про перегляд заочного рішення та квитанція про сплату судового збору датовані - 27 березня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 3, 4 ст.284 ЦПК України передбачають, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

При цьому ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення 27 березня 2025 року (дата на заяві про перегляд заочного рішення, дата на квитанції про сплату судового збору), хоча дата штампу на конверті - 26 березня 2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення процесуальних строків, такі підстави.

З точки зору закону поновлення строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

При цьому, у заяві про перегляд заочного рішення заявник ОСОБА_1 не наводить причин неможливості звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення у строк, визначений ч. 3 ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Так, при отриманні копії судового рішення, відповідач ОСОБА_1 не дотрималася двадцятиденного строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, оцінивши доводи заявника суд вважає, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 пропущено без поважних причин, заявником не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи, та такими, що пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду із відповідною заявою у визначений законом строк.

Відтак підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відсутні, а заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в Постанові Великої палати Верховного Суду від 12 червня 2024 рокуу у справі № 756/11081/20, обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Велика Палата Верховного Суду констатує, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду формулює висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

На підставі наведеного, у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення, залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 127, 284, 285, 286 Цивільного процесуального кодексу України,_

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року у справі № 565/1623/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, відмовити.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 лютого 2025 року у справі № 565/1623/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав споживача, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя: Котик Л.О.