Провадження №: 2/336/185/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Звєздової Н.С.,
за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,
представника позивача - адвоката Молоткової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
Представник позивача - адвокат Молоткова В.В., яка діє на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.03.2024, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1387925 від 01.04.2024, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності №3583 від 06.10.2010, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . У позові просила витребувати у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвої Н.П. копію спадкової справи №70 за 2024 рік після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .
Позов обґрунтовано тим, що мати позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18.10.2021 року, актовий запис №2783.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1 , право на який підтверджене Свідоцтвом про право на спадщину за законом №1797 від 26.12.2012 року.
Позивачка являється донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18.01.1968 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 12.06.1991 року.
Відтак позивачка є спадкоємицею першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України.
Також спадкоємцем спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 за заповітом від 19 жовтня 2017 року, посвідченим секретарем Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Король В.Л., зареєстрованим в реєстрі за №97, є син померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який заяву про прийняття спадщини не подавав, таким чином відмовився від неї.
Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 ні за заповітом, ні за законом немає.
27 березня 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвої Н.П. із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , але у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено, оскільки спадкоємицею був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2024 року.
24.02.2022 р. у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на території України введено військовий стан, який і досі триває.
Позивачка з початку повномасштабного вторгнення російської федерації мешкала в прифронтовій зоні разом зі своєю донькою ОСОБА_4 та малолітніми онуками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Селище міського типу Комишуваха Запорізького району Запорізької області, в якому проживала позивачка та знаходиться нотаріальна контора, зазнають наслідків воєнної агресії російської армії та жахливих потужних обстрілів зі сторони ворога українського народу. Страх за життя, постійні ворожі обстріли спонукали позивачку рятувати своє життя та життя малолітніх онуків шляхом виїзду з місця постійного проживання на захід України. В квітні 2022 року остання разом з донькою та онуками виїхали до с. Жабокрич, Крижопільського району Вінницької області, де проживали довгий час, боячись повертатися додому через постійні обстріли смт. Комишуваха, та повернулися додому лише в середині березня 2024 року. Велика відстань між місцем вимушеного проживання позивачки і місцем знаходження спадкового майна перешкоджали останній своєчасно звернутися до нотаріуса та призвели до пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивачка вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вимушена була звернутись до суду за захистом свої порушених прав з вище вказаним позовом.
Ухвалою суду від 02.04.2024 позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Недоліки позову було усунуто в повному обсязі.
Ухвалою суду від 11.04.2024 у справі відкрито провадження, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.
24.10.2024 в судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про виклик свідків, не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 24.10.2024 у справі закрито підготовче провадження по цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.00 годину 23 січня 2025 року.
На виконання вимог ухвали від 11.04.2024, приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвою Н.П. надано матеріали спадкової справи №70 за 2024 рік після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .
В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник адвокат Молоткова В.В., яка була присутня в судовому засіданні, позов підтримала та прохала його задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_2 , будучи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв та письмових пояснень не подав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Виклик відповідача, окрім направлення поштової кореспонденції за адресою реєстрації юридичної особи, здійснювався також за допомогою оголошення на офіційному сайті Судової влади України, що відповідно до положень ч.10 ст.128 та ч.10 ст.187 ЦПК України, є належним повідомленням учасника про розгляд справи.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивачки не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18.10.2021 року, актовий запис №2783.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1 , право на який підтверджене Свідоцтвом про право на спадщину за законом №1797 від 26.12.2012 року.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2024 року вих. № 141/02-31 від 27.03.2024 року приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієва Н.П. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вмотивувавши таку відмову порушенням строку, який передбачений ст. 1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, порушивши який, позивачка вважається таким спадкоємцем, який не прийняв спадщину (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2024 року до заяви додається, оригінал знаходиться у позивачки).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що позивачка являється матір`ю його дружини. В квітні 2022 року, через постійні обстріли смт. Комишуваха, де проживала позивачка, він вимушений був на власному автомобілі вивезти тещу, разом із своєю дружиною та двома неповнолітніми дітьми в с. Жабокрич на заході України, де вони проживали в будинку далеких родичів позивачки. Забрав він сім`ю через два роки. Зараз останні через війну знову виїхали та знаходяться за кордоном.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що позивачка являється матір`ю дружини її сина. В квітні 2022 року, через постійні обстріли смт. Комишуваха, де проживала позивачка, її син на власному автомобілі вивіз тещу, разом із своєю дружиною та двома неповнолітніми дітьми в с. Жабокрич на заході України, де вони проживали в будинку далеких родичів позивачки. Забрав син сім`ю через два роки. Зараз останні через війну знову виїхали та знаходяться за кордоном.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 14.04.2022.
За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає про оголошення військового стану на всій території України з 24.02.2022 року, перебування позивачки тривалий час на великій відстані між місцем постійного проживання спадкоємиці і місцем знаходження спадкового майна.
Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».
З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».
Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. (був виключений постановою КМУ від 9 травня 2023 р. № 469)
Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст. ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 27.03.2024 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини, з поважних причин і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Введення воєнного стану на території України, перебування позивачки на великій відстані від місця постійного проживання, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала останній здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наявність цих обставин свідчить про те, що у позивачки були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, буд. 49, смт. Комишуваха, Запорізький район, Запорізька область, 70530, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Н.С. Звєздова