Справа № 383/1182/24
Номер провадження 2/383/61/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

за участю представника позивача адвоката Мазай Н.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просила стягнути з: Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» 3690 грн. 21 коп. матеріальної шкоди та 184 грн. 50 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП); ОСОБА_2 206 грн. матеріальної та 49471 грн. 03 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати пов`язані з оплатою правовою допомоги адвоката.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.09.2021 року приблизно о 01 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 керуючи техічно справним автомобілем ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 336 кіломенту автошляху М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине», який проходить по вул. Шляховій у с. Дяківці Вінницького району Вінницької області, у напрямку м. Вінниці, не врахував безпечної швидкості та дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд автомобіля ВАЗ 21103 на зустрічну смугу руху, де у подальшому відбулось зіткнення із автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у напрямку м. Хмельницький. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивач, як пасажирка автомобіля Subaru Forester, отримала тілесні ушкодження.

19.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, по якому позивач визнана потерпілою.

В результаті дорождньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Так, відповідно висновку експерта №616/786 від 15.11.2023 року за результатами проведення судово-медчиної експертизи у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки забою, підшкірної гематоми грудної клітки; забою лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

05.12.2023 року старшим слідчим СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Колодніцьким Романом Віталійовичем винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000486 від 19.09.2021 року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Крім іншого, постановлено направити копії матеріалів кримінального провадження для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вказану поставнову органу досудового розслідування позивач отримала 20.07.2024 року.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.02.2024 року у справі №383/7/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яку позивач отримала з суду на свій запит 21.08.2024 року.

Внаслідок заподіяних ОСОБА_2 , як водієм транспортного засобу, який спричинив ДТП, позивачу тілесних ушкоджень, позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з 19.09.2021 року по 21.09.2021 року.

Також лікувалася в КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради в період з 06.10.2021 року по 16.10.2021 року.

Після стаціонарного лікування в м. Вінниця та в м. Монастирище в 2021 році продовжує лікуватися і дотепер, зокрема проходила лікування в КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» в період з 01.05.2024 року до 11.05.2024 року.

Зазначає, що для відновлення свого здоров`я вимушена витрачати кошти на лікування, придбання медикаментів, медпрепаратів, медичного інвентарю, медичного обстеження.

Так, на лікування, за призначенням лікаря нею було витрачено на придбання ліків 2340 грн. 21 коп.

Крім того, за запитом експерта в рамках кримінального провадження проводила МСКТ органів грудної клітки, вартість обстеження склала 1350 грн.

Також, в рамках підготовки подачі позову до суду нею було витрачено кошти на відправку та отримання поштової кореспонденції, а саме: за витребування з Бобринецького районного суду Кіровоградської області копії постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності сумі 126 грн.; за надіслання слідчому на вимогу експерта медичних документів в сумі 80 грн.

Таким чином, внаслідок вчиненої ОСОБА_2 пригоди їй було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3896 грн. 21 коп.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного срахування від нещасного випадку на транспорті №029014/4500/0000587 від 29.12.2020 року та полісу №202358552 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних траснпортних засобів від 29.12.2020 року. За цим полісом встановлений ліміт відповідальності страхової компанії за завдану застрахованою особою шкоду майну 130000 грн. і за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн. Франшиза частина збитку, що не відшкодовується 2000 грн.

21.02.2022 року листом за вих. №00459619 страхова компанія «Уніка» повідомила позивача про те, що загальна сума страхового відшкодування становитиме 7233 грн. 81 коп., з яких: 6889 грн. 34 коп. витрати на лікування, 344 грн. 47 коп. відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що витрати на лікування, зумовлені ДТП та отриманням в його результаті тілесних ушкоджень, понесла в 2024 році, більше року після ДТП, тобто за обставин, які від неї не залежали, їх розмір охоплюється розміром ліміту страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, передбаченого полісом №202358552, тому з відповідача Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка», як з страховика особи, яка завдала шкоду, на її користь підлягає стягненню шкода завдана життю та здоров`ю в розмірі 2340 грн. 21 коп. (витрати на лікування) та 1350 грн. витрати за медичне обстеження (МСКТ органів грудної клітки), а всього 3690 грн. 21 коп.

Враховуючи, що понесені нею витрати на поштові відправлення в сумі 260 грн. не охоплюються вимогами ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон №1961-IV), як витрати заподіяні життю та здоров`ю потерпілого, внаслідок ДТП, тому підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, внаслідок ДТП їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та через отримані травми проходила лікування, що в подальшому зумовило потребу у реабілітації. На даний час повністю не одужала та продовжує лікуватися. Через спричинені в ДТП травми її постійно супроводжує біль в грудній клітці. Всі наведені обставини призвели до порушення її звичного способу життя, нормальних життєвих зв`язків, фізичного болю та душевних страждань. Заподіяну моральну шкоду оцінює в загальному розмірі 50000 грн.

З урахуванням вимог ст.26-1 Закону №1961-IV, вважає, що з відповідача Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» на її користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 184 грн. 50 коп., як 5% від матеріальної шкоди в розмірі 3690 грн. 21 коп.

Також в рахунок відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 підлягає стяганню на її користь 49471 грн. 03 коп., як різниця, що не охоплена полісом.

12.12.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Оверченко Л.В. подала відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначено, що лікування позивача починаючи з 06.10.2021 року та інші витрати не пов`язано з ушкодженнями отриманими внаслідок ДТП, оскільки до ДТП позивач вже мала діагнози наслідками яких було звернення до відповідних медичних установ. Завдання моральної шкоди позивачем не доведено та не обґрунтовано її розмір. Крім того, позивачем отримано від страховика відшкодування витрат на лікування та відшкодування моральної шкоди, та від ОСОБА_2 відшкодування в розмірі 1000 грн. (а.с.124-127).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.43-44).

Ухвалами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.10.2024 року, 26.11.2024 року, 04.12.2024 року, 08.01.2025 року, 10.02.2025 року, 13.03.2025 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.60-61, 96-97, 120, 154, 170, 202).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача адвокат Оверченко Л.В. подала заяву про проведення розгляду справи без її участі та відповідача, заперечують проти задоволення позовних вимог та просять відмомити в їх задоволенн з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с.204).

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.191). Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзиву на позов не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2021 року приблизно о 01 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по 336 кіломенту автошляху М-30 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Ізварине», який проходить по вул. Шляховій у с. Дяківці Вінницького району Вінницької області, у напрямку м. Вінниці, не врахував безпечної швидкості та дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де у подальшому відбулось зіткнення із автомобілем Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по автошляху М-30 у напрямку м. Хмельницький. Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля Subaru Forester, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

На підтвердження обставин події ДТП до позову долучено фотокопії транспортних засобів ВАЗ 21103 та Subaru Forester з місця ДТП (а.с.134-136).

За вказаним фактом 19.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 внесено відомості з попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, по якому ОСОБА_1 визнана потерпілою, що підтверджується копією витягу з ЄРДР (а.с.12) та копією пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с.11).

05.12.2023 року постановою старшого слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Колодніцьким Р.В. кримінальне провадження №0000486 від 19.09.2021 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, та направлено копії матеріалів кримінального провадження для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, що підтверджується її копією (а.с.8-10).

З копії постанови слідчого також встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000486 від 19.09.2021 року було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_1 та згідно висновку експерта №616/786 від 15.11.2023 року, згідно наданих медичних документів у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки забою, підшкірної гематоми грудної клітки, забою лівого колінного суглобу. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Вина водія ОСОБА_2 у даному ДТП підтверджується постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.02.2024 року у справі №383/7/24, яка набрала законної сили 17.02.2024 року, де вказано про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.13-14).

На момент ДТП, а саме станом на 19.09.2021 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Уніка» згідно договору добровільного срахування від нещасного випадку на транспорті №029014/4500/0000587 від 29.12.2020 року та полісу №202358552 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних траснпортних засобів від 29.12.2020 року (а.с.26). За цим полісом встановлений ліміт відповідальності страхової компанії за завдану застрахованою особою шкоду майну 130000 грн. і за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн. Розмір франшизи 2000 грн.

Листом від 21.02.2022 року за вих. №00459619 страхова компанія «Уніка» повідомила позивача про те, що загальна сума страхового відшкодування стовно ДТП, яка сталася 19.09.2021 року, внаслідок якої зазнала шкоди здоров`ю становитиме 7233 грн. 81 коп., з яких: 6889 грн. 34 коп. витрати на лікування, 344 грн. 47 коп. відшкодування моральної шкоди (а.с.24).

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач в період з 19.09.2021 року по 21.09.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого травматологічного відділення №11621 (а.с.17-18).

20.09.2021 року позивач проходила обстеження СКТ органів грудної порожнини у КП «Міський лікувально-діагностичний центр», що підтверджується копією протоколу обстеження (а.с.20 зворотній бік).

01.10.2021 року позивач проходила обстеженя МРТ шийного відділу хребта у сучасній діагностиці «Нейромед», що підтверджується копією висновку обстеження (а.с.19).

В період з 06.10.2021 року по 06.10.2021 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області з основним діагнозом: остеохондроз ШВХ, протрузії МХД С5-С6, С6-С7 з компресією с/м корінців. Вертеброгенна шийна радикулопатія С5-С7 ліворуч з синдромом цервікокраніалгії. Наслідки перенесеної травми хребта у вигляді консолідованого перелому тіла L2 хребця (1997 р.), помірні в/статичні та в/динамічні порушення, стійкий полірадикулярний синдром, що підтверджується копією виписки №2345 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.16).

В період з 01.05.2024 року по 11.05.2024 року позивач проходила лікування в КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» з основним діагнозом: остеохондроз ШВХ, протрузії МХД С5-С6, С6-С7 з компресією с/м корінців. Вертеброгенна шийна радикулопатія С5-С7 ліворуч з синдромом цервікокраніалгії. Наслідки перенесеної травми хребта у вигляді консолідованого перелому тіла L2 хребця (1997 р.), помірні в/статичні та в/динамічні порушення, стійкий полірадикулярний синдром, що підтверджується копією виписного епікризу (а.с.15).

Як встановлено з копій квитанцій датованих 01.05.2024 року, 03.05.2024 року, 06.05.2024 року, 17.05.2025 року, 19.05.2024 року, позивачем було придбано ліків на загальну суму 2340 грн. 21 коп. (а.с.22-23).

Також, за запитом судово-медичного експерта, в рамках кримінального провадження, позивач проходила обстеження МСКТ органів грудної клітки в лікувально-діагностичному ценрті «Меділюкс», вартість обстеження становить 1350 грн., що підтверджується копіями листа судово-медчиного експерта (а.с.21), висновку обстеження (а.с.20) та фіскального чеку (а.с.23 зворотрій бік).

За надіслання слідчому медичних документів позивач понесла витрати на відправку поштової кореспонденції в сумі 80 грн. що підтверджується копіями накладної, опису вкладення та фіскального чеку (а.с.23).

Крім цього, за отримання в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності позивач понесла витрати на відправку поштової кореспонденції в сумі 126 грн., що підтверджується копіями накладної, опису вкладення та фіскального чеку (а.с.23 зворотній бік).

З копії роздруківки грошового переказу встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 28.09.2021 року здійснено переказ коштів в сумі 1000 грн. (а.с.100).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, порушення водієм автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП і настанням для потерпілої ОСОБА_1 наслідків у вигляді отримання легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до положень ст.22 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст.24 Закону №1961-IV у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс18) дійшла висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому відповідно до пунктів 72, 73 вказаної постанови відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, між ОСОБА_1 , як потерпілою особою, та ОСОБА_2 , як завдавачем шкоди, виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Уніка» існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявну у матеріалах справи медичну документацію та квитанції на придбання ліків, суд дійшов висновку, що позивач не надала належних доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку, що проходження нею лікування починаючи з жовтня 2021 року та понесення витрат на придбання ліків пов`язане саме з тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок ДТП, оскільки зверненя позивача до медичних закладів та проходження лікування пов`язане з отриманою позивачем до настання ДТП травмою хребта, тому позовні вимоги про відшкодування страховою компанією «Уніка» майнової шкоди витрат на лікування в сумі 2340 грн. 21 коп. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, проходження позивачем за запитом судово-медичного експерта, в рамках кримінального провадження, обстеження МСКТ органів грудної клітки в лікувально-діагностичному ценрті «Меділюкс», вартість якого становить 1350 грн., знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, відтак підлягає стягненню на її користь з страхової компанії «Уніка».

Щодо відшкодування витрат на поштові відправлення, понесені позивачем в сумі 206 грн. для направлення слідчому медичної документації в рамках кримінального провадження та отримання від суду постанови у справі про адміністративне правопорушення, вказані витратине відносяться до переліку витрат, передбачених ст.23 Закону №1961-IV. З огляду на встановлення доведеності позивачем розміру зазначених витрат та їх понесення внаслідок ДТП, суд дійшов висновку, що вказані витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

У відповідності до ст.23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.26-1 Закону №1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, якими спричинено ушкодження здоров`я позивача, останній завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок протиправного заподіяння винуватцем ДТП їй тілесних ушкоджень, і яку вона оцінює в розмірі 50000 грн.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнала позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права, і оцінює заподіяну шкоду у визначеному позивачем розмірі, що складає 50000 грн., якає достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди. Однак враховуючи, що завлена до стягнення з ОСОБА_2 моральна шкода в сумі 49471грн. 03 коп. частково добровільно ним відшкодована на суму 1000 грн., що підтверджується копією роздруківки грошового переказу (а.с.100), з ОСОБА_2 підлягає стягненню моральна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, частково, а саме в розмірі 48471 грн. 03 коп.

Оскільки позивачем доведено факт завдання їй моральної шкоди, протиправності діяння відповідача ОСОБА_2 , наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, тому суд дійшов висновку про стягнення з страховика винної особи розміру моральної шкоди, передбаченої статтею 26-1 Закону №1961-IV, а саме 67 грн. 50 коп. (1350 х 5%=67 грн. 50 коп.), а також з винуватця ДТП ОСОБА_2 в розмірі 48471 грн. 03 коп., як різницю, що не охоплена полісом №202358552.

Щодо стягнення судових витрат.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Надання позивачу правничої допомоги підтверджується копіями: договору №13/06/23 про надання правової/правничої допомоги від 23.06.2023 року, укладеного між адвокатом Мазай Наталією Вікторівною та ОСОБА_1 та додатку до вказаного договору (а.с.30-34, 35); актів виконаних робіт та приймання-передачі від 17.09.2024 року (а.с.36, 37); актів виконаних робіт від 03.12.2024 року, від 28.10.2024 року, від 07.01.2025 року, від 06.02.2025 року (а.с. 130, 131 зворотній бік, 176, 177); калькуляції вартості правової/правничої допомоги, наданої адвокатом від 17.09.2024 року, від 03.12.2024 року, від 28.10.2024 року, від 07.01.2025 року, від 06.02.2025 року (а.с.38, 130 зворотній бік, 131, 178, 179); платіжних інструкцій про оплату послуг з правової допомоги на загальну суму 10056 грн. 00 коп. (а.с.78, 132, 133, 180, 181).

З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу, ураховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат та зважаючи на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених до них вимог, а саме з ОСОБА_2 в розмірі 9169 грн. 06 коп. та з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» в розмірі 283 грн. 58 коп.

Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Також, з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 67 (шістдесят сім) грн. 50 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 206 (двісті шість) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 48471 (сорок вісім тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп. моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9169 (дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 06 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 283 (двісті вісімдесят три) грн. 58 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подаків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника подаків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Уніка», , місцезнаходження: вул. Олени Теліги, 6, корп.4, м. Київ, п.і.04112.

Повне судове рішення складено 31.03.2025 року.

Суддя В.В. Бондаренко