Справа № 308/1828/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя,

в с т а н о в и в:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заяви зазначили, що 12.09.2002 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис №562.

У шлюбі народилося троє дітей:

син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначають, що останнім часом сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між заявниками шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту тощо. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між заявниками не можуть бути поновлені.

Вказують, що між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить нотаріально посвідчений договір укладений між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, утримання дітей батьками та забезпечення матері дітей від 28.01.2025.

Відповідно до умов вказаного договору діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором.

Стверджують, що будь-які спори між заявниками стосовно майна або інших питань наразі відсутні.

У зв`язку з вищенаведеним просять розірвати укладений шлюб.

Ухвалою суду від 05.02.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження.

В судове засідання заявники не з`явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити.

З огляду на наведене, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, 12.09.2002 між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис №562. Прізвище чоловіка після шлюбу ОСОБА_7 , прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_7 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

У шлюбі народились діти:

син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ;

син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ;

донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, заявники вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просять розірвати їхній шлюб.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №11 від 21 грудня 2007 року розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітньої дитини суд має перевірити зміст письмового договору, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як встановлено судом між заявниками укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, утримання дітей та забезпечення матері дітей від 28.01.2025, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Матей Р.І., зареєстровано в реєстрі за №235.

Відповідно до умов вказаного договору неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором. Після припинення між батьками шлюбних відносин батько зобов`язується приймати спільну і однакову за обсягом з матір`ю участь у вихованні дітей. Мати не заперечує батькові в праві вільно відвідувати і спілкуватися з дітьми, а також брати участь у їх вихованні. За домовленістю батьків договором встановлюється обов`язок батька зі сплати аліментів на утримання дітей, додаткових витрат на їх утримання, витрат на утримання матері дітей.

При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Крім того, під час розгляду справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору.

Встановлено, що заявники не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей. Протягом місяця з дня відкриття провадження у цивільній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відкликали спільну заяву про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Таким чином, враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а отже, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб підлягає розірванню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 109, 115 Сімейного Кодексу України ст.ст. 13, 259, 293, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 12.09.2002 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис №562 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявники:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя І.О. Шепетко