Справа № 464/1286/25
пр.№ 2/464/1089/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Баурової Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою, -

в с т а н о в и в:

представник позивача адвокат Хом`як О.Г., який діє на підставі ордеру ВС № 1344099, звернувся до суду в інтересах позивача з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики (розпискою) в розмірі 200 000 грн, інфляційні в розмірі 22170 грн, 3% річних в розмірі 4421,92 грн, судові витрати в розмірі 2265,92 грн.

Обґрунтовує позов тим, що 30.03.2024 позивач надала відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 200 000 грн, які останній зобов`язався повернути в повному обсязі, не пізніше 30.05.2024, про що склав відповідну розписку. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав та не повернув суму позики. Також просить стягнути судові нараховані інфляційні в розмірі 22170 грн, 3% річних в розмірі 4421,92 грн, судові витрати в розмірі 2265,92 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою від 03.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено судове засідання.

Представник позивач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про визнання боргу за розпискою, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем просить зменшити інфляційні нарахування, а справу розглянути у його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2024 позивач надала відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 200 000 грн, які останній зобов`язався повернути в повному обсязі не пізніше 30.05.2024, про що склав відповідну розписку.

Отже, розписка містить умови отримання позичальником від позикодавця в борг визначеної грошової суми із зобов`язанням її повернення у визначений строк, а тому є документом, що підтверджує боргове зобов`язання.

Представником позивача, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, розраховано інфляційні втрати та 3% річних.

За своєю суттю розписка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передачі грошової суми позичальнику (ВП ВС справа № 464/3790/16-ц від 16.01.2019).

Встановлено, що відповідач в установлений договором позики строк кошти не повернув і сума боргу за період прострочення грошового зобов`язання з початку червня 2024 року до початку лютого 2025 року (269 днів) становить 226591 грн., яка складається з: суми боргу - 200 000 грн; інфляційне збільшення - 22170 грн; 3% річних - 4421,92 грн.

Доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню боргу відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за розпискою від 30.03.2024 в сумі боргу - 200 000 грн та 3% річних в розмірі 4421,92 грн підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, то суд вважає, що такі підлягають до відшкодування частково з наступних підстав.

Так, за ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до роз`яснень п. 27 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року істотними обставинами в розумінні ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на вагу (відсутність негативних наслідків для позивача через просторочене виконання зобов`язань).

Отримуючи грошові кошти в борг відповідач зобов`язувався їх повернути у строк у будь-якому разі не пізніше 30 травня 2024 року. Борг не повернув. Суд також враховує значне зростання інфляції, введення воєнного стану, значний розмір неустойки, тому зменшує вимоги про стягнення інфляційних нарахувань з 22 170 грн. до 12 170 грн, що буде достатнім для покриття всіх збитків позивача за цей період, і відповідатиме меті забезпечення виконання умов договору, не буде непомірним та не поставить відповідача у вкрай невигідне становище.

Крім того, при визначенні розмірі неустойки суд також враховує положення ст. 551 ЦК України, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти за борговою розпискою в розмірі 216 591 грн (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одну гривню) 92 копійки, що складаються із: заборгованості за борговою розпискою в розмірі 200 000 грн; інфляційних витрат в розмірі 12170 грн; 3 % річних в розмірі 4421,92 грн.

Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (95,6%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2165,92 грн.

На підставі ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 142, 263, 265, 280 289, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за борговою розпискою в розмірі 216591 грн (двісті шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одну гривню) 92 копійки, що складаються з: 200 000 грн заборгованості за борговою розпискою; 12170 грн інфляційних витрат; 4421,92 грн 3 % річних; судові витрати у розмірі 2165,92 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 01.04.2025.

Суддя О.Ю.Горбань