Дата документу 20.03.2025Справа № 554/5935/24
Провадження № 2/554/1903/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Сініцина Е.М.,

за участю секретаря Кувіти М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №103626620 від 10.10.2021 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «Мілоан», право вимоги за яким відступлено ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року, а в подальшому відступлено позивачу за договором факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у розмірі 32 259,00 грн., з яких 4 850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 25 959,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1 450,00 грн. заборгованість за комісією, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.06.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 10.10.2021 року №103626620, за умовами якого останньому видано кредит у сумі 5 000,00 грн., що підтверджується копіями кредитного договору № 103626620 від 10.10.2021 року з додатками, паспортом споживчого кредиту та анкетою-заявою на кредит, а також довідкою про ідентифікацію, що вказує на укладання договору в електронній формі.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, що встановлений договором, що підтверджується платіжним дорученням №33603461 від 10.10.2021 року стосовно перерахування коштів відповідачу на суму 5 000,00 гривень.

Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконував, внаслідок чого за вказаним договором, згідно розрахунку за вказаним кредитним договором, має заборгованість станом на 17.01.2022 року у розмірі 23 044,00 гривень.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.

17.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022/54, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 в сумі 23 044,00 грн., згідно реєстру божників від 17.01.2022 року, що є додатком № 1 до вказаного договору.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 в сумі 32 259,00 грн., згідно реєстру боржників №1 від 10.03.2023 року до вказаного договору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач звернувся до ТОВ «Мілоан» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір №103626620 від 10.10.2021 року, відповідач отримав кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23 044,00 грн., що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, згідно якої 4 850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 744,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків та 1 450,00 грн. прострочена заборгованість за пенею, в подальшому право вимоги за яким отримав позивач ТОВ «Коллект Центр», на підставі договору факторингу 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року.

Водночас, судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми у розмірі 32 259,00 грн., що складається з: 4 850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25 959,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків та 1 450,00 грн. прострочена заборгованість за комісією.

Позивачем на надано обґрунтований розрахунок збільшення суми заборгованості, який був отриманий від кредитодавця.

Суд вказує, що позивачем отримано сформоване право вимоги до позивача за кредитним договором № 103626620 від 10.10.2021 року, зобов`язання за яким під час його виконання в частині надання кредиту, нарахування відсотків за його користуванням існували між первісним кредитором та відповідачем.

Після передачі права вимоги до відповідача, у осіб, яким було відступлено право вимоги, виникли права та обов`язки в частині набуття взаємовідносин за договором відступлення права вимоги між його сторонами, а також в частині зазначеного сформованого права вимоги до відповідача, а не прав та обов`язків за кредитним договором, у тому числі прав, передбачених ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач наділений правом вимоги виключно у обсязі, за яким право вимоги було відступлено первісним кредитором, відтак вимоги позивача ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 за Кредитним Договором №103626620 від 10.10.2021 року підлягають частковому задоволенню, у розмірі 23 044,00 грн., що складається із: 4 850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 744,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків та 1 450,00 грн. прострочена заборгованість за пенею.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 991,39 гривень.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частинах 5,6 ст.137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що до заявлених вимог, в тому числі і до вимог про відшкодування витрат на правову допомогу підлягають застосуванню норми статей 12,13,81 ЦПК України, які узгоджуються зі статтями 2,6 ЦПК України.

Крім того, в частинах 1-3 статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На переконання суду, розмір суми на відшкодування витрат на правову допомогу повинний бути оцінений судом, без клопотання сторони, тим більше яка не з`явилась в судове засідання.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Договір № 02-01/23 від 02.01.2023 року з додатками, Заявку на надання юридичної допомоги № 511 від 26.04.2024 року, Витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року.

У витязі з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року зазначено послуги, кількість витрачених годин на кожну послугу та суми оплат за кожну послугу, де зазначено надання усної консультації з вивченням документів 2 години, 1 500,00 грн. за годину, а також складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 години, 3 000,00 грн. за годину, всього 9 000,00 грн.

Проте, суд, вважає, що витрати на надання усної консультації з вивченням документів слід визначити у розмірі 1 500,00 грн., а витрати на складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у розмірі 4 000,00 грн., всього 5 500,00 грн. від розміру заявленої вартості, з огляду на велику кількість та сталу судову практику, що значно спрощує вивчення матеріалів та складання позовної заяви та витрачання необхідного часу для їх виконання; незначну складність, оскільки справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Таким чином, суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу у розмірі 5 500,00 грн., що є співмірним із складністю справи, оскільки справа є нескладною та не потребує вивчення значного обсягу нормативно-правових актів, об`єм виконаних робіт є співмірним із визнаним судом розміром витрат.

На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заборгованість у загальному розмірі 23 044,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитним договором №103626620 від 10.10.2021 року, з яких: 4 850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16 744,00 грн. прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1 450,00 грн. сума заборгованості за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму коштів витрачених на оплату судового збору у розмірі 1 991,39 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму витрат на правову допомогу у розмірі 5 500,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», адреса 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код в .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.