Справа № 334/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом позовну заяву Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,

встановив таке.

До суду звернувся представник позивача Швець Ю. Цивільна справа за підсудністю надійшла до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд на 04.03.2025, а потім на 24.03.2025.

В обидва судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Від представника позивача Доскач В. В. в матеріалах справи наявна заява від 11.02.2025, в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі ( а.с. 36).

Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, скористався своїм правом відкласти складення повного рішення.

Позиції сторін.

Позивач заявив про стягнення з відповідача на його користь надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 24 000,00 гривень та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3 028,00 гривень.

Позов обґрунтував таким. На обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 . 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідач подала до управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

На підставі заяви Відповідача від 23.09.2022 та наданих документів їй було призначено державну допомогу з 01.09.2022 у розмірі 2 000,00 грн щомісяця. 24 листопада 2022 року відповідач самостійно знялася з обліку як ВПО, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. У грудні 2023 року спеціалістами управління було встановлено, що ОСОБА_1 24 листопада 2022 року була знята з обліку за заявою у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжувала отримувати по листопад 2023 року включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 11 Порядку № 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач самостійно прийняла рішення про зняття з обліку як внутрішньо переміщена особа, то остання чітко усвідомлювала, що це автоматично призведе до позбавлення її права на отримання такої допомоги, В той же час відповідач, всупереч вимогам діючого на той час Порядку № 332, чинного Порядку № 509, так і не повідомила позивача про зміни, які вплинули на її право на отримання даної допомоги. Департаментом на адресу місця проживання ОСОБА_1 направлявся лист з пропозицією повернути переплачену суму державної соціальної допомоги добровільно. Таким чином, Департамент намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку шляхом звернення до відповідача, однак повідомлення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти Відповідачем не повернуті.

Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалась.

Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд встановив, що 22.09.2022 року ОСОБА_1 подала заяву до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а. с. 16). Адреса, куди перемістилася особа зазначена: АДРЕСА_3 .

Згідно з Рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 № 71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент, затвердженого додатком 1 до вказаного рішення, Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (а. с. 8-14).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.10.2022 року призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2022 по 31.12.2022 в розмірі 2 000,00 гривень (а. с. 17).

Згідно з Інформацією з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 за період з 04.12.2022 по 04.12.2023 року зараховано допомогу переміщеним особам на проживання на загальну суму в розмірі 24 000,00 грн по 2 000,00 грн за кожен місяць (а. с. 18).

Відповідно до Довідки від 19.12.2023 року, виданої ОСОБА_1 , в зв`язку із зняттям з обліку довідки ВПО (з 24.11.2022) за заявою за період 01.12.2022 по 30.11.2023 виникла переплата в розмірі 24 000,00 грн (а.с. 19).

Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради 16 січня 2024 року було складено повідомлення № 04.01.06/268 про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги, адресоване ОСОБА_1 , відповідно до якого 24.11.2022 було знято з обліку дію довідки ВПО за заявою відповідачки, тому їй зупинена виплата державної соціальної допомоги та внаслідок цього їй надміру нараховані кошти за період з 01.12.2022 по 30.11.2023 в сумі 24 000,00 грн (а. с. 20). Відомості про вручення/направлення такого повідомлення відповідачці позивач суду не надав.

Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Відповідно до п.1 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою КМУ № 332 від 20.03.2022 р. (далі «Порядок № 332»), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п. 3 Порядку № 332 (в редакції на час звернення за допомогою) допомога надається щомісячно з місяця звернення включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

- для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 гривень;

- для інших осіб 2 000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Пунктом 5 Порядку № 332 регламентовано, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги.

Згідно з п. 29 (на час отримання допомоги відповідачкою п. 11) Порядку № 332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Позивач зазначив про зняття ОСОБА_1 з обліку 24.11.2022 за її власною заявою та послався на те, що не мав технічної можливості відстежувати у режимі реального часу всіх громадян, які знімаються з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та не подають заяву про припинення виплати допомоги на проживання ВПО; послався на наявність різних баз (систем), в яких ведеться облік внутрішньо переміщених осіб та (окремо) призначення та виплата допомоги таким особам.

Згідно з п. 5 Порядку № 332 в редакції, що діяла станом на час призначення допомоги відповідачці та станом на час зняття її з обліку за власною заявою, контроль за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Нацсоцслужби шляхом проведення вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається відповідний акт за формою, встановленою Нацсоцслужбою.

Згідно з п. 10 Порядку № 332 в редакції, що діяла станом на час призначення допомоги відповідачці та станом на час зняття її з обліку за власною заявою, Державне підприємство Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики на підставі списків, отриманих від органів соціального захисту населення або централізованого нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до абзацу другого пункту 9 цього Порядку, щомісяця до 2, 12 і 22 числа формує Реєстри внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання; реєстр внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, подається Мінсоцполітики з накладеною кваліфікованою електронною печаткою за допомогою програмно-технічних засобів Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України для подальшої передачі АТ Ощадбанк; інформаційний обмін між Пенсійним фондом України, державним підприємством Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики та Мінсоцполітики здійснюється внутрішніми захищеними каналами зв`язку.

Зазначений Порядок № 332 в редакції, що діяла станом на час призначення допомоги відповідачці та станом на час зняття її з обліку за власною заявою, не містив положень про обов`язок подання внутрішньо переміщеними особами окремої заяви про припинення виплати допомоги. Тому суд відхиляє аргумент позивача про те, що відповідач не подала заяву про припинення виплати їй допомоги.

В Рішенні самого позивача про призначення їй допомоги, як встановив суд, було зазначено про призначення допомоги з 01.09.2022 по 31.12.2022.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно з ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність недобросовісності з боку відповідачки як набувача допомоги у цьому випадку: вона подала заяву про зняття її з обліку як ВПО та не мала обов`язку ще окремо подавати заяву про припинення виплати. Нарахування їй допомоги здійснювалося не внаслідок рахункової помилки позивача, а, за оцінкою суду, через недостатню його ретельність та відсутність перевірки належних обставин та підстав. Первісне призначення відповідачці допомоги відбулося на період до 31.12.2022. Незрозуміло, з яких підстав продовження її виплати відбулося аж до грудня 2023 року. Суд оцінює це як помилку самого державного органу, наслідки якої не повинні покладатися на відповідачку.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України, у цій справі враховує також актуальну практику Європейського суду з прав людини в частині розуміння принципу «належного урядування». Як виснував ЄСПЛ у справі «Рисовській проти України» (Заява № 29979/04; рішення від 20.01.2012; п. 70-71), принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб; зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси; принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість; державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи встановлені судом обставини та положення наведених нормативно-правових актів, практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про те, що позов не належить до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК у разі відмови в позові судові витрати покладаються на самого позивача; тому у стягненні витрат зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн також слід відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 4, 5, 10, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Відмовити у задоволенні позовної заяви Департамента соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, код 37573438, юридична адреса: м. Запоріжжя, бульвар Марії Примаченко, 3;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 03 квітня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець