Справа № 357/3247/25
Провадження № 2/357/2643/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2025 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. , оглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

06.03.2025 представник позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», в особі керівника Романа Ревунова, звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 11.03.2025, в якому просив просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 суму заборгованості: за Кредитним договором № 05478-11/2023 від 10.11.2023 в розмірі 36646,38 грн; за Кредитним договором № 12502-11/23 від 22.11.2023 в розмірі 11450,00 грн; за Договором позики № 125477 від 23.11.2023 в розмірі 10534,20 грн; за Кредитним договором № 76949346 від 22113.2023 в розмірі 14200,00 грн; за Договором позики № 4363527 від 21.11.2023 в розмірі 17680,00 грн; за Кредитним договором № 05075-10/2023 від 04.10.2023 в розмірі 39234,79 грн; за Кредитним договором № 05104-10/2023 від 04.10.2023 в розмірі 38826,84 грн; за Кредитним договором № 04315-12/2023 від 03.12.2023 в розмірі 13702,50; за Договором позики № 6591530 від 08.12.2023 в розмірі 3692,40 грн; за Кредитним договором № 1026121 від 28.09.2023 в розмірі 38 541,95 грн, всього у загальному розмірі 224509,06 грн та судові витрати у справі.

02.04.2025 судом, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 03.04.2025.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З урахуванням положень частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Однак, зареєстрована судом позовна заява не є належним чином підписаною, оскільки в позовній заяві міститься факсиміле, а тому оформлена та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, виходячи з наступного.

Підписом є графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт, підпис має характерні риси, зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи, виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення, наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій. В той же час, факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису уповноваженої особи.

Справжня воля позивача на настання відповідних правових наслідків за позовом, що підтверджується власним підписом цієї особи (її представника) у позовній заяві, має значення та підлягає з`ясуванню судом саме станом на час звернення до суду з таким позовом, а не підтвердження цієї обставини безумовно матиме наслідком повернення позову.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №916/3209/20, в якій Верховний Суд акцентує увагу на те, що оскільки процесуальним законодавством за загальним правилом передбачено особисте звернення позивача до суду та власноручне підписання ним заяв по суті справи, то подання процесуальних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису позивача (його представника), що є штампом із зображенням підпису та може бути виготовлений і використаний будь-ким, не відповідає приписам процесуального законодавства та не може бути доказом волевиявлення особи на підписання відповідного документа.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 5027/805-б/2012, від 26.06.2018 у справі № 922/4478/16, від 23.11.2018 у справі № 5023/1668/11.

Наведене вище узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішеннями у справі «Пелевін проти України» від 20.05.2010 та у справі «Наталія Михайленко проти України» від 30.05.2013 у яких суд зауважив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Тому, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму.

Отже, підписання позовної заяви шляхом факсимільного відтворення підпису не є власноручним підписом цієї особи в розумінні приписів процесуального законодавства України та не є підтвердженням волі позивача на настання відповідних правових наслідків за позовом саме станом на час ініціювання його судового розгляду, та тягне за собою повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу та ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 185, 353 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала складена 04.04.2025.

Суддя О. В. Бондаренко