Справа № 161/2515/25 Головуючий у 1 інстанції: Антіпова Т. А.
Провадження № 22-ц/802/405/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника АТ КБ «ПриватБанк» Мельник В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви (особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», приватний виконавець виконавчого округу Волинської області -Пирога Сергій Степанович, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_1 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2025 року ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Вказував, що він є власником нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.02.2012 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист №2-8006/2011 від 11.09.2012 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №М-1 від 18.01.2007 року в розмірі 38040,98 дол. США, пені в розмірі 93515,20 грн., штрафу в сумі 82744,68 грн., стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Єльбе» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №3-32 від 07.05.2007 року в розмірі 269194,77 дол. США, пені в розмірі 344192,47 грн., штрафу в сумі 356436,49 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1508,87 грн. судових витрат.

15.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С., було відкрито виконавче провадження № 76543565 з виконання вказаного виконавчого листа. 27.11.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С., було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме нежитлової будівлі бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10.01.2025 року ОСОБА_2 було отримано лист № 1 від 02.01.2025 року, виписаний Приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С., у якому повідомлено, що відповідно до звіту про оцінку від 26.12.2024 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ КЕФ «Експертиза-Тоутал», вартість описаної та арештованої нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 2909757,00 грн. без ПДВ.

Зазначає, що між сторонами існує спір щодо неправомірності дій приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. щодо визначення вартості (оцінки) нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим подана відповідна скарга у справі № 2-8006/11.

У межах виконавчого провадження приватним виконавцем Пирогою С.С. були здійснені заходи, спрямовані на реалізацію майна боржника, зокрема: проведені дії, спрямовані на реалізацію належної нежитлової будівлі.

03.02.2025 року відбулися торги з продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визначено переможця ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 628979.

Вважає, що електронні торги організовані та проведені з грубим порушенням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними, про що заявником готується позовна заява до суду про визнання торгів недійсними.

Зазначає про те, що наразі електронні торги знаходяться на стадії підписання акту, отже, існує ймовірність закінчення процедури електронних торгів щодо об`єкта нерухомості організатором торгів ДП «СЕТАМ» шляхом оформлення результатів торгів та видачі акту про проведені електронні торги, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів позивача як власнику об`єкту продажу, та може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі разі задоволення позовних вимог позивача. Зауважує, що переможець конкурсу ОСОБА_4 має можливість відчужити спірну нежитлову будівлю, тим самим ускладнивши виконання майбутнього рішення суду.

Просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, шляхом заборони державним та приватним нотаріусам видавати свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів через систему електронного аукціону (торгів) «СЕТАМ» за номером лоту 567214 відносно нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації прав (в тому числі акредитованим суб`єктам), які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі бондарного цеху 3-1, загальною площею 553,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. складати та затверджувати акт про проведені електронні торги, які відбулись 3 лютого 2025 року відносно нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та видавати (надсилати) його переможцю торгів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.

Заслухавши представника заявника, представника АТ КБ «ПриватБанк», перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20).

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом відповідно до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) викладено висновок про те, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є однією з фундаментальних обставин, які має встановити суд для задоволення заяви про забезпечення позову.

Співмірність між правом позивача забезпечити його позов та втручанням у право власності заінтересованої особи може бути забезпечена тільки за відповідного обґрунтування позивачем на підставі належних та допустимих доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову (наприклад ініціювання чи вчинення дій щодо відчуження майна, його приховування, створення інших перешкод для виконання майнових вимог, зокрема, за рахунок такого майна), що має бути перевірено та встановлено судом, який розглядає заяву про забезпечення позову.

У заяві ОСОБА_2 про забезпечення позову зазначено, що 03.02.2025 року відбулися торги з продажу предмету іпотеки, а саме: нежитлової будівлі - бондарного цеху 3-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визначено переможця ОСОБА_4 , якому необхідно сплатити на рахунок продавця суму у розмірі 2 764 269,15 грн. в строк до 13.02.2025 року, що підтверджується протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 628979 (а.с. 11).

Фактично станом на день подання даної заяви, електронні торги знаходяться на стадії підписання акту, тобто процедура електронних торгів щодо об`єкта нерухомості організатором торгів ДП «СЕТАМ» наразі не закінчена.

ОСОБА_2 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним та приватним нотаріусам видавати свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів через систему електронного аукціону (торгів) «СЕТАМ» за номером лоту 567214 відносно нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації прав (в тому числі акредитованим суб`єктам), які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Пирозі С.С. складати та затверджувати акт про проведені електронні торги, які відбулись 3 лютого 2025 року відносно нежитлової будівлі - бондарного цеху З-1, загальною площею 553,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та видавати (надсилати) його переможцю торгів.

За змістом Порядку реалізації арештованого майна у випадку придбання нерухомого майна на електронних торгах документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акту про проведені електронні торги.

Суд першої інстанції проаналізувавши зазначений Порядок підставно вказав, що складання Протоколу про проведені електронні торги (аукціон) не завершує процедуру проведення електронних торгів, а є лише певним етапом в даному процесі та з врахуванням ч. 11 ст. 150 ЦПК України вказав, що спосіб забезпечення позову, про який просить заявник ОСОБА_2 , має наслідком втручання в процедуру проведення аукціону (торгів), що прямо заборонено наведеною нормою.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та пояснень представника заявника, судом встановлено, що ОСОБА_2 , звернувся на даний час з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів, відтак з врахуванням змісту вимог та предмету позову, позивачем жодним чином не обґрунтовано, яким чином запропонований ним захід забезпечення позову може гарантувати та забезпечити виконання в майбутнього рішення суду у випадку задоволення позову судом.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити ОСОБА_2 , не можуть вважатись співмірними з заявленими ним вимогами, що є підставою для відмови судом у їх забезпеченні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: