Справа № 355/138/25
Провадження № 2/355/414/25
25 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» Ґедзь Ольги Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75575578 від 08 травня 2021 року.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром маркет» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 гривень.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 травня 2021 року між ТОВ «1Перше безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики №75575578 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500,00 гривень строк позики-64 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, шо був надісланий на вказану відповідачем ОСОБА_1 .. Того ж дня позикодавець на виконання п.1 Договору позики №75575578 від 08 травня 2021 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6500,00 гривень, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «Фінекспрес» яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи) оскільки перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Перерахування коштів підтверджується електронною платіжною інструкцією №5942f345-610f-404e-aa95-2774c94b8f48 від 08 травня 2021 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі. Згідно листа №12/11/24-17 від 12 листопада 2024 року ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок відповідача на підставі платіжної інструкції перераховані кошти на виконання умов договору позики №75575578.
26 жовтня 2021 року ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75575578 від 08 травня 2021 року
Представник позивача від ТОВ «Фінпром маркет» до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги підтримує просить розглядіти позовні вимоги без його участі, у разі неявки відповідача до судового засідання не заперечує проти розгляду позовної заяви заочно.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 04 березня 2025 року о 09 годині з повернутого поштового конверта з довідкою про причину повернення «за закінченням терміну зберігання», далі повідомлялась через веб-сайт Судової влади України на 25 березня 2025 року о 09 годині. Причину неявки до суду не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно позовних вимог суду надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі.
Судом досліджені матеріли справи у повному обсязі суд, а саме:
Копію договору позики №75575578 від 08 травня 2021року між ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6500,00 гривень строк позики-64 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.6% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.(19)
Копію «Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.20-34)
Копію довідки про ідентифікацію, яка надана директором ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» Білан В.І. з якої слід, що відповідач ОСОБА_1 отримала одноразовий ідентифікатор для підписання договору №75575578 від 08 травня 2021 року.(а.с.34 зворотна сторона аркуша)
Копію платіжної інструкції з якої слід, що відповідачу ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 перераховано 6500,00 гривень.(а.с.37)
З файлів наданих АТ «Державний ощадний банк Україна» на жорсткому носії CD-R відповідно до ухвали суду від 06 лютого 2025 року про витребування доказів за клопотанням сторони позивача слід, що відповідача ОСОБА_1 оформляла картковий рахунок № НОМЕР_1 за ідентифікаційним номером НОМЕР_2 . З виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 слід, що на картковий рахунок № НОМЕР_1 , 11 травня 2021 була зарахована 6500,00 гривень.(а.с.86)
Копію договору факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року між ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» відповідно до якого клієнт ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» відступає фактору ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» право вимоги до боржників зазначених в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах зазначених Договором. Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування клієнту за цим Договором становить 250,00 гривень, що сплачується клієнтом протягом 3-х банківських днів з дати здійснення фінансування Фактором. Фінансування-належно до сплати Клієнту сума грошових коштів в розмірі 7 841 694,32 гривень.(а.с.38 зворотна сторона-42)
Копію акту прийому - передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року слід, що первісний кредитор ТОВ «Перше безпечне агентство необхідних кредитів» передав новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія управління активами» реєстр заборгованостей після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.(а.с.45)
Копію реєстр прав вимоги №2 відповідно до якого клієнт відступає факторові право вимоги до боржників на умовах передбачених факторингу №2610 від 26 жовтня 2021 року.(а.с. зворотна сторона аркуша 46-47)
Копію договору факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» відповідно до якого клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» відступає фактору ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги до боржників зазначених в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах зазначених Договором. Розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування клієнту за цим Договором становить 100,00 гривень, що сплачується клієнтом протягом 3-х банківських днів з дати здійснення фінансування Фактором. Фінансування-належно до сплати Клієнту сума грошових коштів в розмірі 22573367,99 гривень.(а.с.50-54)
Копію акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року слід, що первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» передав новому кредитору ТОВ «Фінпром маркет» реєстр заборгованостей після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.(а.с.57)
Копію реєстру прав вимоги відповідно до якого клієнт відступає факторові право вимоги до боржників на умовах передбачених договором факторингу №030423-ФК від 03 квітня2023 року.(зворотна сторона а.с.58-59)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
У свою чергу відповідач використовуючи своє право згідно укладених договорів отримав кредитні кошти які використовував на свій розсуд. Сторона позивача уклала договори факторингу з кредиторам відповідача ОСОБА_1 на підставі яких фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт (кредитори) відступлять факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом проценти.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, сторона позивача, яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів в праві вимагати від відповідача ОСОБА_1 їх повернення. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами. Отримавши право кредитору після укладення договору факторингу строк дії договору про споживчий кредит на той час не скінчився, до його закінчення сторона позивача мала право нараховувати проценти за використання кредитних коштів попереднього кредитора та стягнення їх з відповідача. Стосовно пені стороною позивача питання не ставилось та не вимагалось стягнення її з відповідача. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача оскільки відповідач не виконав укладений ним договір з кредитором, своєчасно не повернув кредитні кошти та проценти за користування кредитними коштами. З таких підстав позовні вимоги позивача законні та підлягають.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 гривень.
Стороною позивача були надані:
Договір №01-11/24 від 01 листопада 2024 року про надання правової допомоги між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром маркет» .(а.с.60-62)
Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Ткаченко Юлії Олегівни (а.с.67)
Копія ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «Фінпром маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О..(а.с.66 зворотна сторона аркуша)
Копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/14 від 01 листопада 2024 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та Акту №4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором від 13 грудня 2024 року про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року.(а.с.63 зворотна сторона аркуша 64)
Копію платіжної інструкції стосовно якої ТОВ «Фінпром маркет» перерахував грошові кошти ОСОБА_2 оплату згідно акту №4 П приймання наданої правничої допомоги від 13 грудня 2024 року за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року у сумі 140000,00 гривень.(а.с.66)
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу повинні бути задоволені.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст.205, 207,512,514, ч.1ст.526, ч.1ст.610, ст.626, ст.ст.638, ст.639, ч.1ст.1048, ст.ст.1052,1054,1077,1078,ч.1 ст.1082 ЦК України.
Позовні вимоги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» Ґедзь Ольги Віталіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75575578 від 08 травня 2021 року, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов