УХВАЛА

01 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 489/2132/23

провадження № 61-3309ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації, припинення права власності на нежитлову будівлю, визнання договору дарування нежитлової будівлі недійсним та зобов`язання усунути перешкоди шляхом знесення будівлі,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з зазначеним вище позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 25 листопада 2024 року позов Миколаївської міської ради задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію та припинено право власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір дарування нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 134,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , виданий 28 квітня 2021 року, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Літвинчук А. А. Скасовано державну реєстрацію та припинено право власності за ОСОБА_1 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 . У іншій частині позовних вимог Миколаївської міської ради відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу Миколаївської міської ради задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову Миколаївської міської ради. Зобов`язано ОСОБА_1 знести самочинно збудовану нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 134,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 з приведенням земельної ділянки з кадастровим номером: :02:053:0007 в придатний для використання стан. У задоволенні решти позовних вимог Миколаївської міської ради відмовлено.

У березні 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закити провадження у справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на необхідність відступлення від правової позиції, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого майна а не забудовник, викладеної у постановах Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 461/3490/18, від 31 травня 2023 року у справі № 201/4483/20 щодо (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, посилається на порушення судом правил підвідомчості. Вважає, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що неодноразово заявлялося в судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Безпосередньо у касаційній скарзі заявниця викладає клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, оскільки у разі її виконання заявниці можуть бути заподіяні моральна та майнова шкода.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявляючи клопотання про зупинення дії та виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року заявниця не навела достатніх підстав і не надала доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема щодо ймовірності порушення балансу інтересів сторін. Також заявницею не надано документів про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення. Сама по собі незгода заявниці з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявницею не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації, припинення права власності на нежитлову будівлю, визнання договору дарування нежитлової будівлі недійсним та зобов`язання усунути перешкоди шляхом знесення будівлі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2024 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

Витребувати з Ленінського районного суду м. Миколаєва матеріали справи № 489/2132/23.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник