РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №569/15017/24

Провадження №2/568/80/25

01 квітня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №569/15017/24

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо передмета спору Служба у справах дітей Рівненської міської ради

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав стосовно їх спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, не цікавиться її розвитком, фізичним та психічним здоров`ям, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає.?

Ухвалою від 07.11.2024 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 25.02.2025 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позбавити батьківських прав відповідачку щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстав, вказаних в позовній заяві. Наголосив на тому, що спілкування відповідачки з дочкою погано на неї впливає. Відповідачка не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки; веде аморальний спосіб життя.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Зазначив, що внаслідок укладення відповідачкою кредитних договорів, йому та дочці телефонують кредитори з вимогою повернути позичені відповідачкою кошти. Вважає, що після позбавлення відповідачку батьківських прав, кредитори припинять їм телефонувати. Наголосив, що відповідачка сплачує аліменти на утримання дочки, проте станом на сьогодні існує заборгованість.

В судовому засіданні дитина ОСОБА_4 пояснила, що мати не підтримує з нею зв`язок, порушує її особистий простір, говорить неприємні речі, а тому вона не бажає спілкуватися з нею.

Психолог в судовому засіданні пояснила, що за наслідками спілкування з дитиною, можна зробити висновок, що ОСОБА_5 має тісний зв`язок з батьком. Вона розуміє суть позовних вимог та усвідомлює їх наслідки.

В судове засідання відповідачка та представник Служби у справах дітей не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного листа про виклик до суду.

Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, суд визнав можливим провести судове засідання без участі відповідачки та третьої особи.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд враховує наступне.?

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.11.2009 р. (а.с. 10).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/19131/20 від 12.01.2021 р. шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком - ОСОБА_1 . Встановлено право матері ОСОБА_7 бачитися з дочкою не рідше одного разу на тиждень (а.с.14-16).

На підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 26.01.2024 р. стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.01.2024 р. і до досягнення повноліття (а.с. 19).

З витягів з Реєстру територіальної громади вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

Відповідно висновку органу опіки та піклування Рівненської міської ради комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53-55).

Аналізуючи встановлені обставини, суд враховує наступне.?

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.?

Батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.?

Питання про позбавлення батьківських прав необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.?

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).?

Тлумачення п. 2 ч.1 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.?

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.?

Зазначені чинники повинні мати системний та постійний характер як кожен окремо, так і в сукупності, розцінювати їх як ухилення від виховання дитини можна лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.?

Однак, у позовній заяві відсутні будь-які відомості та до заяви не долучено належних доказів, які б могли вказати на винну поведінку відповідачки.?

Висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав, не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер, що також підтверджується положенням частини шостої статі 19 СК України, згідно якої суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.?

Висновком органу опіки та піклування Рівненської міської ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 по відношенню до дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Аналізуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає його необґрунтованим, оскільки у ньому не наведено достатніх підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав. Висновок не містить установлення факту саме ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків), не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до виховання дитини, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, а також не вказано позитивного впливу такого рішення на інтереси дітей.

Органом опіки і піклування не враховано рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/19131/20 від 12.01.2021 р., відповідно до якого місцем проживання дочки визначено місце проживання батька.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд констатує відсутність будь-яких доказів на підтвердження доводів позивача про існування заборгованості відповідачки зі сплати аліментів на утримання дочки, як і відсутні докази на підтвердження того, що відповідачка веде аморальний спосіб життя.

Твердження позивача про те, що відповідачка не піклується про дитину, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться її життям не можуть бути достатніми підставами для позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення її матері, та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд враховує, що озвучена думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї (Постанова Верховного Суду у справі № 705/3040/18 від 13 липня 2022 року).

Виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що неврахування думки дитини Христини, щодо позбавлення її матері батьківських прав є виправданим з огляду на її вік.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку про недостатність доказів та мотивів, які б свідчили про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини.

Крім того, суд враховує, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 49).

Однак, як зазначалося, при вирішенні справи відсутні підстави для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу у виді позбавлення її батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що незважаючи на доводи позивача, якими він обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав, наведені ним аргументи не є достатніми для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідачки, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст..ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо передмета спору Служба у справах дітей Рівненської міської ради (місцезнаходження 33017, Рівненська обл., м.Рівне, вул.Поштова, 2, )

Повний текст рішення виготовлений 02.04.2025 р.

Суддя А.О. Сільман