УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 357/9757/15-ц

провадження № 61-3925ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» (далi - ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО», стягувач) звернулося до суду із заявою, у якій просило суд видати дублікат виконавчого листа №357/9757/15-ц, виданого 25 травня 2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 40 024, 59 доларів США заборгованості за кредитом та процентами, 500 000,00 грн пені, 47 321,42 грн 3% річних.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

17 червня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області постановив ухвалу, залишену без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, якою заяву ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» задовольнив.

Видав дублікат виконавчого листа у справі № 357/9757/15-ц на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року в частині, що залишилось в силі та набрало законної сили, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Судове рішення мотивовано тим, що виконавче провадження за виконавчим листом було відкрито, тобто виконавчий документ не був повернутий, а виконавче провадження не було закінчене, при цьому втрата виконавчого листа відбулась не з вини стягувача, тому суд першої інстанції вважав обґрунтованими доводи заявника щодо необхідності видачі дублікату виконавчого листа.

Короткий зміст касаційної скарги

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій судові рішення ухвалені без повного дослідження усіх обставин, що мають значення для справи.

Короткий зміст фактичних обставин справи

19 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, яким стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» 40 024,59 доларів США заборгованості по кредиту та процентам, 500 000,00 грн пені, 47 321,42 грн. 3% річних та 3 654,00 грн судового збору, тобто по 1 827,00 грн судового збору з кожного з відповідачів. В іншій частині позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовив. Відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим.

Київський апеляційний суд постановою від 18 грудня 2018 року скасував рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 та ухвалив нове рішення про задоволення позову. Визнав припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 86/СЖ-011.08.1 від 16 січня 2008 року.

Верховний Суд своєю постановою від 13 квітня 2020 року залишив без задоволення касаційну скаргу ПАТ «Родовід Банк», постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Родовід Банк» про припинення поруки залишив без змін.

15 червня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименка М. М. своєю постановою відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом у даній справі, виданим 25 травня 2020 року, де боржником є ОСОБА_1

20 жовтня 2020 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» укладений договір про відступлення прав вимоги № 32, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 86/СЖ-011.08.1 від 16 січня 2008 року та договором іпотеки № 86/СЖ-011.08.2 від 16 січня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО».

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 26 квітня 2021 року замінив сторону стягувача ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2016 року.

У лютому 2024 року ТОВ «ФК ІНВЕСТ-КРЕДО» звернулось до приватного виконавця Трофименка М. М. з заявою про повернення виконавчого документа стягувачу.

У відповіді на вказану заяву від 07 березня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М. М. повідомив стягувача про те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України певна частина виконавчих листів була втрачена, у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_1 відсутній виконавчий лист по справі № 357/9757/15-ц щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Приватний виконавець також зазначив, що слід вважати вказаний виконавчий лист втраченим та запропонував стягувачу звернутися до суду для видачі його дубліката.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення»

ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19)

та від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження

№ 61-17590св20).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якого має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Установивши, що оригінал виконавчого листа № 357/9757/15-ц щодо боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором втрачений не з вини стягувача, а також те, що судове рішення, на підставі якого його видано, не виконано, заявник не пропустив строк для звернення до виконавчої служби з заявою про примусове виконання такого судового рішення, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого документа.

При цьому слід зазначити, що у цьому разі відмова у видачі дублікату виконавчого листа призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Враховуючи вищевказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги по суті спору та їх відображення у оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, є необґрунтованими.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду першої інстанції про видачу дублікату виконавчого документа не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненимза касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов