УХВАЛА

01 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 686/24650/24

провадження № 61-4017ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначали, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2022 року у справі № 560/11641/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 квітня 2019 року відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 жовтня 2022 року № ХС42982 з врахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 560/8942/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з 22 листопада 2022 року з урахуванням доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремий категорій осіб» № 713 від 14 липня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, сума нарахованої, але невиплаченої пенсії відповідно вказаних рішень суду на момент смерті ОСОБА_3 складає 218 103,40 грн. Вказували, що ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про виплату нарахованої, проте не виплаченої за життя ОСОБА_3 пенсії, на яку отримала відмову.

Посилаючись на викладені обставини просили стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 109 051,70 грн, які набуті нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 109 051,70 грн, які набуті ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області від 16 грудня 2024 року позов задовольнив.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 109 051,70 грн, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 109 051,70 грн, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та 1 211,20 грн сплаченого судового збору.

Хмельницький апеляційний суд постановою від 26 лютого 2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області залишив без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року залишив без змін.

28 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, через систему «Електронний суд», подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Отже, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн) та становить 218 103,40 грн.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення коштів в порядку спадкування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко