Справа № 392/577/25
Провадження № 2-з/392/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Куєвди Юлії Сергіївни про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Куєвда Ю.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви в якій просила суд: заборони продажу на аукціонах права оренди ФГ «Возний Ігор Васильович», а також заборонити будь-якому державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни щодо права оренди до Державного реєстру речових прав на земельні ділянки з кадастровими номерами, а саме: :02:001:2133; :02:001:1133; :02:001:0763; :02:002:0647; :02:001:0573; :02:001:0570; :02:001:0528; :02:001:0527; :02:001:0526; :02:002:0375; :02:001:0245; :02:001:0239; :02:001:0867; :02:001:0373; :02:000:0270; :02:001:0137; :02:001:0702; :02:001:0243; :02:001:0550; :02:002:0411; :02:001:0549; :02:001:0436.

На обґрунтування поданої заяви зазначає, що ОСОБА_1 буде подано позов з вимогами майнового характеру до Фермерського господарства " Возний Ігор Васильович" про стягнення на його користь коштів за борговою розпискою в сумі 200 000 доларів США (згідно курсу Національного Банку України, станом на день подання заяви - 8368940,00 грн). Зазначені грошові кошти в розмірі 200 000 доларів США голова ФГ " ОСОБА_2 "- ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в 2023 році за борговою розпискою від 15.03.2023 року. Кошти було перередано ОСОБА_2 в день написання розписки -15.03.2023 року. Згідно умов, вказаних у розписці, позичальник зобов`язався повернути кошти не пізніше 20.10.2024 року. Однак, кошти до даного часу не повернуто, тому між сторонами існує спір з приводу наявних правових підстав для повернення відповідачем грошових коштів. Вказала, що забезпечення позову є необхідним для виконання судового рішення про стягнення коштів в сумі 200000 доларів США. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Зазначає, що у відповідності до ст. 151, 154 ЦПК України, у разі необхідності може забезпечити зустрічне забезпечення шляхом відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подання позову та додані до неї матеріали, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Підстави для забезпечення позову визначені ст. 149 ЦПК України.

Ці підстави є оціночними, тому необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналізуючи зміст положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України суддя зазначає, що забезпечення позову допускається лише у виключних випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 2 та 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Відповідно до п.п. 1, 4, 10 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 21.11.2018 року в справі № 826/8556/17, від 25.04.2019 року в справі № 826/10936/18, від 29.01.2020 року в справі № 640/9167/19.

При цьому заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи неможливість виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, при встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника зазначає, що ФГ "Возний І.В." ухиляється від виконання обов`язку щодо повернення позики в розмірі 200000 доларів США, що згідно курсу НацБанку станом на день подачі заяви становить 8368940,00 грн, а тому незастосування заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 27.12.2024 року, за Фермерським господарством "Возний Ігор Васильович" зареєстровано право оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:2133; :02:001:1133; :02:001:0763; :02:002:0647; :02:001:0573; :02:001:0570; :02:001:0528; :02:001:0527; :02:001:0526; :02:002:0375; :02:001:0245; :02:001:0239; :02:001:0867; :02:001:0373; :02:000:0270; :02:001:0702; :02:001:0243; :02:001:0550; :02:001:0549; :02:001:0436, а земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:001:0137; :02:002:0411 перебувають в оренді Фермерського господарства "АгроНТ".

Разом з тим, представником заявника у заяві про забезпечення позову не зазначено та до доданих письмових матеріалів не долучено належних та допустимих доказів, з яких суд зміг би оцінити правильність обраного заявником заходу забезпечення позову та його співмірності із вказаними представником заявника вимогами.

Також слід врахувати, що у разі понесення збитків тією чи іншою стороною господарської діяльності на вказаній земельній ділянці, може бути підставою для звернення до суду із заявою про відшкодування понесених збитків тим чи іншим суб`єктом господарювання.

Крім того, з огляду на подану заяву та додані до неї письмові матеріали, в розпорядження суду не надано відомостей та доказів, що на момент подання даної заяви до суду, організовано проведення земельних торгів, щодо земельних ділянок, які перебувають в оренді ФГ «Возний Ігор Васильович», та щодо яких заявник просить заборонити здійснювати продаж права оренди на аукціонах.

Щодо вимоги представника заявника про заборону державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни щодо права оренди до Державного реєстру речових прав на вказані земельні ділянки ФГ «Возний Ігор Васильович», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Отже, набуття орендарем права володіння та користування земельною ділянкою, як матеріального об`єкта, можливе виключно у разі проведення державної реєстрації його права оренди на таку земельну ділянку.

В той же час, заявник просить суд застосувати захід забезпечення позову у виді заборони будь-якому державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни щодо права оренди на земельні ділянки, які на даний час перебувають в оренді в фермерського господарства «Возний Ігор Васильович». При цьому, представником заявника не надано доказів, які містять відомості щодо умов укладення договорів оренди, зокрема строку дії оренди, що в свою чергу свідчить про те, що суд позбавлений можливості визначити кінцевий термін права оренди, а тому застосування такого заходу забезпечення може негативно вплинути на права та обов`язки третіх осіб.

Крім того, заявником не надано будь-яких доказів, що на час звернення до суду права заявника будь-яким чином порушені, а земельні ділянки ФГ «Возний І.В.» були передані в користування третіх осіб, посилання в заяві сторони позивача на те, що не забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів ОСОБА_1 за захистом яких він звернувся до суду без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення даної заяви.

Таким чином, на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 18.05.2021 року у справі № 914/1570/20, під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням спірних правовідносин, що виникли між сторонами, зважаючи на те, що представником заявника не доведено розумності, доцільності та співмірності такого забезпечення, не доведено, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може реально ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Куєвда Юлії Сергіївни про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова