УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участі секретаря Сивкович О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Дмитра Олеговича,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернулася до суду із зазначеною скаргою та просила скасувати постанову від 11.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження №51998366 винесену головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Д. О.

В обґрунтування скарги АТ «УкрСиббанк» посилається на те, що 11.09.2023 року головним державним виконавцем Муценком Д.О. на підставі п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» було закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №666/7896/13 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 . Проте, як зазначив представник АТ «УкрСиббанк» виконавцем не було здійснено перевірку наявності спадкоємців після смерті боржника, що порушує права стягувача на виконання судового рішення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2024 року скаргу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

27.09.2024 року від представника Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові заперечення на скаргу у яких останній просив відмовити у її задоволенні, в обґрунтування позиції зазначив, що скарга АТ «УкрСиббанк» не містить жодного правового обґрунтування та посилання на норму ЗУ «Про виконавче провадження» та інструкцію з організації примусового виконання рішень, інших доказів, згідно з якою державний виконавець порушив вимоги ЗУ «Про виконавче провадження» чи інструкції або не вжив відповідних заходів примусового виконання рішень після смерті боржника.

Заявник та його представник в судове засідання за викликом суду не з`явилися, представник заявника надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Просив заявлені вимоги задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення засідання без його участі, просив врахувати заперечення на скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності приходить до наступного.

Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.08.2024 року №17890 згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували наступні виконавчі провадження: виконавче провадження № 51998566 з примусового виконання виконавчого листа № 2-96/11 виданого 07.06.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» судових витрат в сумі 910,00 грн.; виконавче провадження №51998366 з примусового виконання виконавчого листа №666/7896/13 виданого 02.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в сумі 643590,84 грн.; виконавче провадження № 51998483 з примусового виконання виконавчого листа № 666/7896/13 виданого 02.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» судового збору в сумі 1147,00 грн.; виконавче провадження № 51998403 з примусового виконання виконавчого листа №2-2708/11 виданого 22.02.2012 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в сумі 209321,42 грн.

11.09.2023 року державним виконавцем вищевказані виконавчі провадження завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». (у зв?язку із смертю боржника, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 8 від 10.07.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. Дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис 391)

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання (частина п`ята статті 124 у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року; стаття 129-1 у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року). Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частини друга та третя стаття 129-1 Основного Закону у редакції, що набрала чинності 30 вересня 2016 року).

Згідно з положеннями частин першої та другоїстатті 18 ЦПК України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених уЗаконі України «Про виконавче провадження`органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII(далі - Закон № 1404-VIII)).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першоюстатті 55 ЦПК Україниу редакції, чинній із 15 грудня 2017 року, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставістатті 442 ЦПК України. Частинами першою та другоюстатті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. За змістом пункту 5 частини першоїстатті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятоюстатті 15 цього Закону.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Суд вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

У свою чергу відповідно достатті 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок з відшкодування збитків, що належав спадкодавцю ОСОБА_1 , за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.

У разі смерті фізичної особи сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункти 78-79)).

Відповідно до положеньстатті 1282 ЦК Україниспадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першоїстатті 1282 ЦК Українимає визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 109)).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (пункт 3 частини першоїстатті 49 Закону N 606-XIV).

Спірні правовідносини у справі№ 666/7896/13-ц допускають правонаступництво, а тому державний виконавець повинен був вирішити питання про залучення правонаступників.

Положення щодо закінчення виконавчого провадження у разі смерті боржника (пункт 3 частини першоїстатті 39 Закон № 1404-VIII; пункт 3 частини першоїстатті 49 Закону № 606-XIV) слід розуміти так, що вони стосуються, зокрема, випадків, коли правовідносини не допускають правонаступництва.

Висновок суду узгоджується з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати ВС у справі № 523/2357/20 від 11.10.2023 року.

В силу ч. 2 ст. 451 ЦПК України У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При таких обставинах, судом встановлено, що державним виконавцем Муценком Д.О., не було дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП 51998366, тому суд приходить до висновку про те що скарга АТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Наслідком скасування оскаржуваної постанови є відновлення виконавчого провадження і вжиття виконавчою службою заходів до встановлення кола спадкоємців померлого боржника.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценко Дмитра Олеговича - задовольнити.

Скасувати постанову від 11.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження №51998366 винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Муценком Дмитром Олеговичем.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28.02.2025 року

СуддяЯ. В. Шестакова