Номер провадження: 22-ц/813/3105/25
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2024 року у складі судді Бескровного Я.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У листопаді 2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга від ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення, дій, бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

- зобов`язати уповноважених осіб Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати обтяження, яке накладене на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна та заборони на його відчуження головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіпіткова І.О. серія та номер: 32042091 від 29.03.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження: 12366358.

- зобов`язати уповноважених осіб Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати обтяження, яке накладене на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна та заборони на його відчуження головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Полякова О. Г. серія та номер: 35171514 від 09.11.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер запису про обтяження: 13236438.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішення, дій, бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, що випливає зі змісту поданої нею скарги, а отже, не наділена процесуальним правом щодо оскарження в порядку ст.447 ЦПК України рішень та дій державного виконавця, які є предметом оскарження в цій справі, а тому є підстави для застосування п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2024 року та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов передчасних та помилкових висновків про те, що скаржник не є стороною виконавчого провадження, у зв`язку з чим безпідставно відмовив скаржнику у доступі до правосуддя. Зазначає, що 14.11.2024 Київський ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав відповідь №144897 на її заяву, у якій повідомив, що матеріали виконавчих проваджень №32042091, №35171514, у яких накладалися арешти на майно ОСОБА_1 були знищені, однак пунктом 2 Положення про АСВП передбачено, що в АСВП наявний електронний архів (окремий спецрозділ), який містить відомості про виконавчі провадження. Так, перевіркою інформації, що міститься у вищевказаному спецрозділі відносно виконавчих проваджень №32042091 та №35171514 було встановлено, що ці провадження не є закінченими, у зв`язку із винесенням у них постанов про повернення виконавчих документів відповідним стягувачам на підставі п.2 ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.06.1999, що не зумовлює настання наслідків, визначених у ст. 50 цього закону. Отже, на думку скаржниці, вказаною відповіддю Київського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка хоча і отримана вже після оскаржуваної ухвали, проте підтверджується, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном та розглядається в порядку цивільного судочинства шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця в порядку передбаченого ст. 447 ЦПК України, що відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у постанові від 28 серпня 2024 року у справі № 947/36027/21, провадження № 61- 12849св23.

Доводи скарги мотивовані також тим, що посилання судді Київського районного суду м. Одеси на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 в справі №823/359/18, є безпідставним, оскільки у наведеній справі за наявності боржника і кредитора у виконавчому провадженні, скаржником виступила юридична особа, яка на відміну від ОСОБА_1 ніколи не була боржником, або кредитором у виконавчому провадження. Посилання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі південного міжрегіонального управляння міністерства юстиції (м. Одеса) на правову позицію Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 202/1183/22 в обґрунтування відмови у скасуванні арешту, є безпідставною, у зв`язку із неактуальністю вказаної правової позиції.

Позиція сторін в суді апеляційної інстанції

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 06.03.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

06.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, посилаючись на те, що підставою звернення з відповідною скаргою послужило ненадання відповіді Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі південного міжрегіонального управляння міністерства юстиції (м. Одеса) на її заяву від 29.10.2024 про скасування арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптікова I.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №32042091 від 29.03.2012, якою накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та скасування арешту накладеного на підставі постанови державного виконавця Другого Київського відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Полякова О.Г. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №3517151 від 09.11.2012, якою накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 .

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, не відповідає вищевказаним вимогам законодавства, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 11 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Колегією суддів встановлено, що зі змісту поданої ОСОБА_1 до суду в порядку ст.447 ЦПК України скарги вбачається, що на майно останньої в рамках виконавчих проваджень №32042091 та №35171514 накладено арешт.

При цьому, предметом спору у цій справі є бездіяльність органів виконавчої служби під час вчинення виконавчих дій, зокрема, щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 у вищевказаних виконавчих провадженннях.

Також судом встановлено, що 29.10.2024 ОСОБА_1 зверталася до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про зняття арешту.

Однак відповідь на вищевказану заяву було отримано заявницею лише 14.11.2024, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали, згідно якої ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала судді першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення суду призвели до постановлення помилкової ухвали, тому відповідно до ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу судді першої інстанції, направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав та задовольняє апеляційну скаргу.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.04.2025

Головуючий

Судді: