Справа № 509/1339/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що вона є донькою ОСОБА_4 , яка з 31.03.1984 р. перебувала у шлюбі з гр-ном ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла і після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. із заявою про прийняття зазначеної вище спадщини і їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 на частку зазначеного вище спадкового будинку. Її вітчим ОСОБА_5 до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини не звертався. Так як він був спадкоємцем ОСОБА_6 за законом 1-ї черги і проживав разом з нею на день її смерті, то вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, але не оформив спадкові права на свою частку вказаного вище спадкового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки зазначеного вище спадкового будинку. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. із заявою про прийняття зазначеної вище спадщини і їй було відмовлено в оформлені вказаної вище спадщини, через те, що відсутній родинний зв`язок між нею і померлим вітчимом та повідомлено, що їй можливо оформити спадщину після смерті її вітчима як спадкоємець за законом 4-ї черги, а для цього необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, приватний нотаріус Селезньова В.А. надала їй листа і порекомендувала звернутися до суду для вирішення питання оформлення спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити та слухати справу за її відсутністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, надіславши до суду письмову заяву, якою позов визнала повністю і просила слухати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіславши до суду письмову заяву, якою позов визнав повністю і просив слухати справу за його відсутністю.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами п.3 ст.211 та п. 2 ст. 247 ЦПК України сторона у справі має право подати суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а суд, у разі надання такого клопотання всіма учасниками справи розглядає справу на підставі наявних у справі документів без фіксування судового процесу.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на вказане суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи на підставі наданих сторонами документів та без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; …

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четвертю чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про шлюб.

З 31 березня 1984 року мати позивачки ОСОБА_8 перебувала у шлюбі з гр-ном ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження.

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивачки ОСОБА_6 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом переселенця від 15.10.1974 р. та Витягом з ДРРП від 03.02.2025 р.

Позивачка зі своїми дітьми (відповідачі по справі) та чоловік її матері (її вітчим) ОСОБА_5 постійно проживали та вели спільне господарство разом з нею до її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 351, 352 від 26.11.2024 р.

Позивачка та її вітчим ОСОБА_5 , являються спадкоємцями ОСОБА_6 за законом 1-ї черги, і так як вони проживали разом з нею на день смерті, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньової В.А. із заявою про прийняття зазначеної вище спадщини після смерті матері.

18 лютого 2025 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньовою В.А., їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 на частку зазначеного вище спадкового будинку.

Її вітчим ОСОБА_5 до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини не звертався.

З моменту, як мати позивачки ОСОБА_6 і її вітчим ОСОБА_5 одружилися та почали спільне проживання, то вони всі проживали разом та вели спільне господарство. Вітчим називав позивачку донькою, а вона його батьком. Вони з любов`ю та повагою відносились один до одного. І після смерті матері позивачки, вони з ним продовжили проживати разом, а також з її дітьми відповідачами, яких він вважав своїми онуками. Вони жили дружно і турбуватися один про одного, допомагали один одному у всьому. При цьому, інших родичів у вітчима поруч не було і він ні з ким не спілкувався.

ІНФОРМАЦІЯ_6 вітчим позивачки ОСОБА_5 помер.

Так як він був спадкоємцем ОСОБА_6 за законом 1-ї черги і проживав разом з нею на день її смерті, то вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, але не оформив спадкові права на свою частку вказаного вище спадкового будинку, а тому після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка постійно проживала та вела спільне господарство разом з вітчимом ОСОБА_5 до його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 353, 354 від 26.11.2024 р., а тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 074 від 10.03.2025 р., складеного депутатом Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області Дорошко І.М., позивачка ОСОБА_1 з 28 грудня 1990 р. була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею проживали: мати ОСОБА_6 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ), вітчим ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), донька ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та син ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

06 грудня 2024 року на підставі її заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Селезньовою В.А. було заведено спадкову справу після смерті її вітчима ОСОБА_5 .

Інших спадкоємців у ОСОБА_5 немає.

Але приватний нотаріус Селезньова В.А., оглянувши надані позивачкою документи, відмовила їй в оформлені вказаної вище спадщини, так як відсутній родинний зв`язок між нею і померлим вітчимом. І повідомила, що їй можливо оформити спадщину після смерті її вітчима як спадкоємець за законом 4-ї черги, а для цього необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, приватний нотаріус Селезньова В.А. надала їй листа за № 152/02-14 від 06.12.2024 р. і порекомендувала звернутися до суду для вирішення питання оформлення спадщини.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємицею за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а тому згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-80, 141, 206, 258, 263-265, 266 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1261, 1264, 1268, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю з 28 грудня 1990 року по 30 березня 2019 року між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 на спадкове майно у вигляді частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який в цілому складається з наступного: під літ. «А,а» - житловий будинок, загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м.; під літ. «Б» - літня кухня; під літ. «В,в» - погріб з шийкою; під літ. «Г» - сарай; під літ. «Д» - вбиральня; № 1 - огорожа; № 2 - ворота з хвірткою; № 3 - водопровід; І - вимощення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: В.К. Кочко