Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Попової І.П.

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування виконкому Білозірської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Попову І.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти з ОСОБА_4 на свою користь, на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідачка ОСОБА_4 по справі є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що він та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2012 року по 2019 рік за адресою: АДРЕСА_1 . В період спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У відповідача є старший син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживає разом зі своєю бабусею - матір`ю відповідача ОСОБА_8 , яка піклується про нього та утримує його від народження, відповідач участі в житті, вихованні та утриманні старшого сина не приймає. За період спільного проживання сторін відповідач ніде не працювала, після народження сина ОСОБА_9 належного догляду за ним не здійснювала, у зв`язку з чим в подружжя виникали постійні конфлікти.

З 2019 року ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_9 поїхала проживати до с. Кримки Звенигородського району. ОСОБА_1 в період окремого проживання постійно відвідував сина, забезпечував відповідача та сина всім необхідним, надавав грошові кошти, купував дитині одяг, продукти харчування, засоби гігієни, іграшки, за необхідності купував ліки. Крім того, забирав сина до себе, де останній перебував тривалий час. В період перебування у батька, син вказував на те, що не хоче повертатись за місцем проживання матері, оскільки там відсутні належні умови для проживання, що вони проживають в сторонніх людей, мати за ним не доглядає, часто залишає самого, не готує їжу. Позивач неодноразово звертав увагу відповідача на те, що вона неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не доглядає сина належним чином, що їй необхідно змінити ставлення до дитини. ОСОБА_1 намагався забезпечити для сина участь в його житі обох батьків. Проте, ОСОБА_4 на зауваження не реагувала, вказувала, що вона не може працювати, тому утримання сина має забезпечити позивач, що вона не може змінити спосіб життя та умови проживання.

В 2023 році ОСОБА_5 пішов до школи. ОСОБА_4 не займалась навчанням сина, не здійснювала йому належний догляд, сестра та мати відповідача почали їй вказувати на те, що вони будуть звертатись до органу піклування, щоб дитину в неї вилучили, оскільки вона не здійснює за ним належного догляду. У зв`язку з вказаними обставинами в листопаді 2023 позивач забрав сина на постійне місце проживання до себе. Відповідач не заперечували щодо зміни місця проживання дитини. Відповідно до характеристики учня 2 класу Білозірської гімназії - філії Білозірського ліцею - опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 прибув до навчального закладу 13 листопада 2023 року із Кирилівської гімназії с.Кримки Звенигородського району Черкаської області, де проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_9 прибув з низьким рівнем знань, не знав букв, цифр, не вмів рахувати, читати по складах. За весь період навчання мама не зв`язувалась з класним керівником, не цікавилась результатами навчання сина. Крім того, за весь період окремого проживання ОСОБА_4 не цікавилась станом дитини, його потребами, не спілкується з ним, не надає кошти на його утримання, не приймає участі в житті та вихованні. ОСОБА_1 зазначає, що вказані вище обставини можуть підтвердити свідки, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Тобто, ОСОБА_4 свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_5 , також наявні докази, що така її поведінка проявляється і щодо старшого сина, який від народження проживає з бабусею, яка про нього піклується та утримує. Відповідач не створила умов для проживання та виховання свого сина, навпаки, проживаючи з ним в неналежних умовах, наражала дитину на небезпеку, оскільки в помешканні відсутні навіть предмети першої необхідності, продукти харчування, можливості дотримання гігієни, харчування та інші необхідні для дитини умови. Відповідач не піклувалась про дитину, а лише використовувала його засіб для отримання грошових коштів від позивача. Після зміни місця проживання дитини, відповідач не приймає участі в житті та вихованні сина, в утриманні, не цікавиться станом його здоров`я, навчання, розвитком, не спілкується з дитиною взагалі, що підтвердив син під час складання висновку службою в справах дітей. Будь-які об`єктивні причини, що перешкоджали б відповідачу особисто спілкуватись із сином та повноцінно брати участь у його вихованні, відсутні. При цьому, ОСОБА_4 не вживає заходів з метою зміни способу свого життя, будучи молодою жінкою вона не піклується станом свого здоров`я, ніде не працює, проживає в помешканні, яке належить її знайомим, не зважаючи на те, що в ньому проживають інші особи, житло потребує прибирання, ремонту і в ньому відсутні речі першої необхідності.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка ухиляється виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Попова І.П. повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, зазначили, що син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем з 2023 року і знаходиться повністю на його утриманні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшло клопотання від сільського голови Виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Володимира Міцука про розгляд справи без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання викликалася належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи, а саме згідно рекомендованого поштового повідомлення, однак не з`явилася, будь-яких клопотань не подала.

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Свідок ОСОБА_1 , який є братом позивача зазначив, що з листопада 2023 року ОСОБА_5 проживає разом з батьком. Зазначив, що під час проживання дити разом з матір`ю там були антисанітарні умови, ОСОБА_4 не цікавилась і не цікавиться дитиною, вела аморальний спосіб життя. На даний час ОСОБА_5 не бажає жити і спілкуватися з матір`ю.

Свідок ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача та свідок ОСОБА_3 підтримали обставини зазначені свідком ОСОБА_1 . Крім того, додатково повідомили суду, що відповідачка ОСОБА_4 не вчила сина читати, писати та рахувати. Відповідачка зовсім не цікавиться життям сина, усе необхідне для дитини купує батько ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення позивача і свідків та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2012 року по 2019 рік за адресою: АДРЕСА_1 .

В період спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 14.11.2024 року (виданого повторно).

Згідно характеристики учня 2 класу Білозірської гімназії - філії Білозірського ліцею - опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 прибув до навчального закладу 13 листопада 2023 року із Кирилівської гімназії с. Кримки Звенигородського району Черкаської області, де проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_9 прибув з низьким рівнем знань, не знав букв, цифр, не вмів рахувати, читати по складах. За весь період навчання мама не зв`язувалась з класним керівником, не цікавилась результатами навчання сина.

Згідно відповіді Шполянської міської ради, громадянка ОСОБА_4 дійсно зареєстрована та проживає в с. Кримки, Звенигородського району, під час обстеження умов проживання встановлено, що вона не має власного житла, не працює та за станом здоров`я не може здійснювати догляд за малолітньою дитиною. Старший син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з бабусею, яка піклується про нього та утримує. ОСОБА_4 повністю усунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей.

Згідно акту обстеження умов проживання від 28.11.2024 ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , відповідач проживає у знайомих, дрова на опалювальний сезон не заготовлені, будинок потребує прибирання та косметичного ремонту, продукти харчування наявні в малій кількості, предмети першої необхідності відсутні, не створено належних умов для проживання, навчання та виховання дітей. ОСОБА_4 на даний час не працює, власного житла не має, має великі проблеми зі здоров`ям. Умов для проживання та виховання її малолітнього сина ОСОБА_5 не створила. Старший син ОСОБА_4 проживає з її матір`ю, яка повністю піклується про нього та утримує. ОСОБА_10 відмовляється жити з матір`ю. ОСОБА_4 також не хоче проживати зі своєю матір`ю, так як вони не можуть знайти спільної мови.

Відповідно до характеристики, наданої старостою Кримківського старостинського округу, ОСОБА_4 вихованням дітей не займається, безробітня в зв`язку з хворобою, вихованням старшого сина займається її мати ОСОБА_8 , з якою дитина проживає, друга дитина - ОСОБА_11 проживає в с. Білозіяр`я.

Крім того, Службою у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради 13.12.2024 складено акт №26 обстеження умов проживання за місцем проживання малолітнього ОСОБА_12 , згідно якого мати дитини проживає в іншому населеному пункті і не бере участі у вихованні сина. Дитина проживає з батьком, дідом та бабою, які здійснюють основне виховання та догляд за нею. Атмосфера в родині сприяє емоційному благополуччю дитини, хоча мати не бере участі у виховання сина, що дещо обмежує її роль у створенні гармонійного середовища для дитини. У будинку дотримано санітарно-гігієнічні норми, тепло, затишно, комфортно, наявні газо- та водопостачання, твердопалевний котел, у будинку є достатня кількість продуктів харчування та предметів першої необхідності. Дитина має власну кімнату, яка облаштована меблями відповідно до її віку, зокрема, ліжком, письмовим столом для навчання, шафою, полицями для іграшок та книжок. У будинку є простір для фізичної активності дитини, будинок складається з восьми кімнат, три спальні кімнати, санвузол, кухня, 2 зали, веранда.

Відповідно до акту обстеження факту проживання без реєстрації, складеного депутатом Білозірської сільської ради Дзюбан Н.А., в присутності сусідів-свідків, ОСОБА_5 , 2017 року народження, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 , наданої командиром танкового взводу військової частини НОМЕР_2 , за період проходження служби, зарекомендував себе з позитивної сторони, має високі моральні, професійні та ділові якості. Дисциплінований, грамотний та принциповий військовослужбовець. До виконання службових обов`язків ставиться старанно та відповідально. До виконання посадових обов`язків професійно підготовлений добре та має достатній досвід роботи. Значні зусилля в роботі спрямовує на забезпечення злагодженої роботи, навчання, підтримку та вдосконалення фізичних можливостей, зміцнення військової дисципліни. У роботі проявляє активність та наполегливість. Здатний до об`єктивної оцінки своїх дій та здорової реакції на зауваження. В бойових діях проявляє себе старанним, добре організованим. Має добрі організаторські здібності, командирські та лідерські якості, здатний створювати здорові службові стосунки між членами військового колективу, сприяє їхньому розвитку та зростанню. Постійно вдосконалює свої фахові та методичні навички, подає приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку. За характером врівноважений, уважний в спілкуванні з колегами, проте строгий, вимогливий до себе та інших. Користується авторитетом та повагою серед начальників та колективу.

Згідно висновку органу опіки та піклування Білозірської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітній ОСОБА_5 , в бесіді з начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради, повідомив, що мати з ним не спілкується, не надає допомоги, його виховання та утримання здійснює його батько та дідусь з бабусею. За мамою не сумує та проживати з нею не бажає. З метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування Білозірської сільської ради вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №232 від 19.12.2024 року, і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідачки, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухилення від виконання таких обов`язків.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його навчання, виховання, не забезпечує необхідного догляду, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 та стягнення аліментів з неї на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення.

Крім того, слід зазначити, що під час проголошення вступної та резолютивної частини в судовому засіданні, РНОКПП відповідачки не встановлено. Але під час написання повного тексту рішення, згідно відповіді №1254308 від 02.04.2025 року щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, встановлено РНОКПП ОСОБА_4 - НОМЕР_3 .

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. за вимогою про позбавлення батьківських прав. За вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_3 , РНОКПП (не встановлено) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2025року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_3 , РНОКПП (не встановлено), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_3 , РНОКПП (не встановлено), на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 квітня 2025 року.

Суддя: О. М. Суходольський