Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визначення порядку користування житлом, стягнення компенсації вартості майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнення вартості частини майна,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Повалій О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , який у подальшому змінив шляхом зміни предмету позову (в ред. від 03.10.2024) про поділ майна подружжя, визначення порядку користування житлом та стягнення компенсації вартості майна.

В обґрунтування позову посилається на те, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2011 року, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2023 року. За період шлюбу за сумісні кошти подружжя придбало у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Scoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб був відчужений відповідачем ОСОБА_3 без згоди другого з подружжя 18.01.2024. Також, під час шлюбу подружжям був придбаний автомобіль Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був відчужений під час шлюбу і грошові кошти були витрачені на потреби сім`ї, а тому цей транспортний засіб не може бути предметом поділу майна подружжя. Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою, змінила замки, ключі не надає, при будь-яких спробах позивача користуватися своєю власністю виникають конфлікти, сварки, свідком яких є спільна дочка подружжя. Тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом і просить суд визнати спільною власністю подружжя зазначені квартиру і автомобіль, поділити квартиру у рівних частках та визнати за кожним з подружжя по 1/2 частині, стягнути з ОСОБА_3 компенсацію половини вартості автомобіля Scoda Octavia, який був відчужений відповідачем без згоди позивача, у розмірі 180 600 грн, а також встановити порядок користування квартирою, виділивши у користування позивача одну з двох кімнат площею 12,6 кв.м, залишивши у користуванні відповідача кімнату площею 17.4 кв.м, інші приміщення залишити у спільному користуванні подружжя.

07 лютого 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , який у подальшому змінила шляхом збільшення позовних вимог (в ред. від 03.07.2024) про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнення вартості частини майна.

В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що з 27 серпня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2023 року. У період шлюбу 26 вересня 2017 року сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за спільні кошти подружжя. Також, у період шлюбу за спільні кошти ними був придбаний автомобіль Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який було зареєстровано за ОСОБА_1 . 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 продав автомобіль, згоду на продаж якого ОСОБА_3 не надавала, будь-яких коштів від продажу транспортного засобу не отримала. Тому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру та автомобіль Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнати за сторонами право власності по 1/2 частки квартири, стягнути з ОСОБА_1 компенсацію половини вартості автомобіля у розмірі 87 157,04 грн.

Ухвалою судді від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 18 січня 2024 року, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, за клопотанням позивача витребувані докази.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року судовий розгляд відкладено на 13 лютого 2024 року за клопотанням відповідача про надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, подачу відзиву або зустрічного позову.

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року судовий розгляд відкладено на 11 березня 2024 року за клопотанням представника відповідача у зв`язку з його участю в іншому судовому процесі.

Ухвалою суду від 11 березня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , вимоги первісного та зустрічного позовів об`єднані в одне провадження, постановлено про перехід до загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08 квітня 2024 року.

27 березня 2024 року представника позивача, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому заперечила проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на те, що автомобіль Seat Leon, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був у власності будь-кого з подружжя, а тимчасово перебував у користуванні ОСОБА_4 для службових потреб під час військової служби, а згодом через деякий час транспортний засіб був повернути і вибутий з його користування, жодних угод купівлі-продажу не вчинялося щодо даного автомобіля, а тому заперечує проти виплати компенсації за цей автомобіль. Також, у відзиві зазначено, що звіт про оцінку майна квартири, яким визначено її вартість у розмірі 213 588 грн є недопустимим, так як проведення оцінки виконано з порушенням методики оцінювання. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом адвоката Морозова Є.Є. про витребування доказів, підготовче засідання відкладено на 14 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року задоволено частково клопотання представника позивача, відповідача за зустрічним позовом адвоката Повалій О.В. про забезпечення позову, накладено арешт з забороною відчуження та розпорядження (без обмеження права користування) на автомобіль Scoda Octavia.

14 травня 2024 року підготовче засідання відкладено на 10 червня 2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В. через її зайнятість у іншому судовому процесі.

10 червня 2024 року підготовче засідання відкладено на 03 липня 2024 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Морозова Є.Є. через його зайнятість у іншому судовому процесі.

03 липня 2024 року від позивача за зустрічними позовом ОСОБА_3 надійшла заява про збільшення позовних вимог, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 26 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року підготовче засідання відкладено на 12 вересня 2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В. через погіршення стану її здоров`я.

12 вересня 2024 року підготовче засідання відкладено на 03 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В. через її зайнятість у іншому судовому процесі.

03 жовтня 2024 року надійшов позов ОСОБА_1 зі зміненим предметом позову, у зв`язку з чим за клопотанням відповідача ОСОБА_3 про ознайомлення із зміненою позовною заявою, підготовче засідання відкладено на 13 листопада 2024 року.

23 жовтня 2024 року від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, у яких вона зазначає про часткове визнання позовних вимог ОСОБА_1 в частині розподілу квартири та стягнення компенсації за частину автомобіля, однак не погодилася із вартістю транспортного засобу, заявленою ОСОБА_1 , а також заперечила проти задоволення позову в частині встановлення порядку користування квартирою. Пояснила, що позивачем за первісним позовом не надано суду жодних належних, допустимих і достовірних доказів існування підстав вимоги про визначення порядку користування щодо перешкод у користуванні нею, не враховано інтереси малолітньої дочки сторін, а також із обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги слідує, що він добровільно не проживає у спірній квартирі. Щодо розміру компенсації за половину автомобіля Scoda Octavia, вважає за необхідне взяти за висновок експерта від 20.06.2024 № 107/24, яким визначено ринкову вартість автомобіля у розмірі 232862,14 грн, оскільки цей висновок відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України: експертом зазначено у висновку про обізнаність про кримінальну відповідальність, а також експертом був безпосередньо досліджений автомобіль.

13 листопада 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 10 грудня 2024 року.

10 грудня 2024 року судовий розгляд відкладений на 17 грудня 2024 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Морозова Є.Є. у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому засіданні, а також відсутністю ОСОБА_3 в межах Кривого Рогу.

17 грудня 2024 року під час судового розгляду заслухані вступні промови учасників справи, оголошено перерву в судовому засіданні до 21 січня 2025 року.

21 січня 2025 року продовжено судовий розгляд, встановлено зміну анкетних даних відповідача ОСОБА_3 в частині зміни прізвища на « ОСОБА_5 » у зв`язку із укладенням шлюбу, досліджені письмові докази, закінчено з`ясування обставин, оголошено перерву для підготовки до судових дебатів до 28 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року постановлено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення якого призначено на 07 березня 2025 року.

Позивач, відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив його задовольнити, заперечив проти задоволення зустрічного позову в частині стягнення з нього компенсації за автомобіль Seat Leon, який був відчужений за згодою ОСОБА_3 і грошові кошти були використані на потреби сім`ї. Також, пояснив, що сімейно-шлюбні відносини припинилися наприкінці літа, сторони не мешкали разом, автомобіль був проданий спільному другу, гроші останній віддав у військовій частині, а він ( ОСОБА_1 ) привіз їх додому, на той час подружжя ще проживало разом. Крім того, пояснив, що відповідач перешкоджає йому у доступі до квартири, від якої він ключі має, але не намагався ними скористатися, оскільки впевнений, що вона змінила замки. Він має намір розділити особові рахунки. На теперішній час у нього склалися неприязні стосунки з колишньою дружиною та напружені відносини з дочкою.

Представник позивача, відповідача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 адвокат Повалій О.В. підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити, заперечила проти зустрічного позову в частині стягнення з ОСОБА_1 компенсації за автомобіль Seat Leon з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву, пояснила, що автомобіль був відчужений у період шлюбу, за згодою ОСОБА_3 , грошові кошти були витрачені на потреби сім`ї. ОСОБА_3 змінила від спірної квартири замки, перешкоджає ОСОБА_1 у його праві користування та розпорядження цією квартирою, що є підставою для визначення порядку користування. У подальшому представник надала суду заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, відповідача за зустрічним позовом.

Відповідач, позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала зустрічний позов з підстав, викладених у ньому, частково визнала первісний позов, заперечила щодо розміру компенсації половини вартості автомобіля Scoda Octavia, суду пояснила, що не була обізнана про продаж ОСОБА_1 автомобіля Seat Leon, грошові кошти не отримувала від нього, на той час вони не проживали разом. Не перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні квартирою, замки не змінювала, заперечила проти визначення порядку, оскільки не враховано інтереси дочки. Також, пояснила, що дійсно викликала поліцію, коли ОСОБА_1 прийшов до квартири через його агресивну поведінку.

Представник відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 адвокат Морозов Є.Є. в судовому засіданні підтримав зустрічний позов з підстав, викладених у ньому, частково визнав первісний позов, повністю визнав вимогу про поділ квартири, також не заперечував проти стягнення компенсації за автомобіль Scoda Octavia, але з урахування висновку судового експерта, який складений відповідно до вимог законодавства та з урахуванням огляду автомобіля. Крім того, зазначив, що автомобіль Seat Leon був відчужений позивачем під час розгляду справи про розлучення, коли сторони фактично не перебували у шлюбних відносинах, про що у своїй позовній заяві про розірвання шлюбу зазначав сам ОСОБА_1 і ця обставина встановлення відповідним рішенням суду. Також, заперечив проти вимоги первісного позову про визначення порядку користування квартирою, оскільки в цій частині позов не обґрунтований, жодних перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_1 не має, замки не змінювалися, а останній не проживав у цій квартирі добровільно. У подальшому представник надав суду заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача, позивача за зустрічним позовом.

Заслухавши сторони та їх представників, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення як первісного, так і зустрічного позовів з таких підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 661 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2023 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, рішення набрало законної сили 23 жовтня 2023 року.

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що на день звернення із позовом до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Відповідач ОСОБА_3 , якій ухвалою суду від 21.09.2023 відмовлено в клопотанні про надання строку на примирення, позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Судом було встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, позивач зазначає, що сім`я не склалася та фактично припинила своє існування (а.с. 61-62).

На виконання завдання цивільного судочинства, з метою всебічного і повного з`ясування обставин, з огляду на посилання учасників справи на наявність судового рішення щодо вирішення питання про примирення сторін та посилання на цю обставину у рішенні суду від 21 вересня 2023 року, судом встановлено, що Єдиний держаний реєстр судових рішень міститьухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 21 вересня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про надання строку на примирення. Ухвала набрала законної сили 21.09.2023 (реєстраційний номер рішення в Реєстрі 113614236).

За змістом вказаної ухвали представник позивача ОСОБА_1 адвокат Повалій О.В. заперечувала проти надання сторонам часу для примирення, посилаючись на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з квітня 2023 року не проживає з відповідачем та їх донькою, про що надала відповідний акт, відносини між сторонами остаточно розірвано, відповідачка проживає з іншим чоловіком.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судовим розглядом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано майно:

-двокімнатна квартира, загальною площею 52,32 кв.м, житловою площею 30 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2017, укладеного за згодою його дружини ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с. 13-16).

Відповідно до копії Звіту про оцінку нерухомого майна, складеного СПД ОСОБА_7 ринкова вартість зазначеної вище квартири станом на 28.03.2024 складає 570 000 грн (а.с. 127-135);

-автомобіль марки Scoda Octavia 2.0 TDi, 2010 року випуску, VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 29 грудня 2020 року був зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 1248/2020/2362718 від 29.12.2020 (а.с. 148-149).

Відповідно до копії Висновку експерта № 107/24 від 20 червня 2024 року транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості, проведеного судовим експертом Рейнюком О.В., який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України і зазначив про складення висновку для подання до суду, ринкова вартість автомобіля Scoda Octavia 2.0 TDi, 2010 року випуску, VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки 13 червня 2024 року, складає 232 862,14 грн (а.с. 186-198).

При цьому суд враховує для визначення вартості спірного автомобіля саме висновок експерта, який складений відповідно до вимог ст. 102 ЦПК України і на підставі, зокрема безпосереднього огляду предмету дослідження автомобіля, про що зазначено у висновку (а.с. 190), і який має процесуальну перевагу перед Довідкою про середньоринкову вартість цього ж автомобіля, складеною 28.03.2024 СПД ОСОБА_7 , яка не є судовим експертом і не попереджена про кримінальну відповідальність, а також визначення вартості проведено без безпосереднього огляду автомобіля (а.с. 123-125).

18 січня 2024 року автомобіль Scoda Octavia 2.0 TDi, 2010 року випуску, VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , був відчужений ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 148-149).

-автомобіль марки Seat Leon, 2000 року випуску, VIN НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 та, який 01 липня 2022 року був зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 8069/22/007409 від 30.06.2022 (а.с. 148-152).

Відповідно до копії Висновку експерта № 129/24 від 01 серпня 2024 року транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості, проведеного судовим експертом Рейнюком О.В., який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України і зазначив про складення висновку для подання до суду, ринкова вартість автомобіля Seat Leon, 2000 року випуску, VIN НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 та, на дату оцінки 17 липня 2024 року, складає 125 449,16 грн (а.с. 236-240).

При цьому суд враховує для визначення вартості спірного автомобіля саме цей висновок експерта, який складений відповідно до вимог ст. 102 ЦПК України і на підставі, зокрема безпосереднього огляду предмету дослідження автомобіля, про що зазначено у висновку (а.с. 236-237), і який має процесуальну перевагу перед Висновком судового експерта ОСОБА_8 від 20.06.2024 по визначенню середньої ринкової ціни цього ж автомобіля, без безпосереднього огляду предмета дослідження - автомобіля (а.с. 186-198).

14 вересня 2024 року автомобіль Seat Leon, 2000 року випуску, VIN НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 та, був відчужений ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 148-149).

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною першої статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами першою та другою статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Згідно зі статтею 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 (далі Постанова № 11).

Зі змісту п. 23, 24 Постанови від 21.12.2007 № 11 вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбане під час шлюбу майно, обсяг якого встановлений судом, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає розподілу між сторонами.

При цьому, суд приймає до уваги визнання відповідачем ОСОБА_3 позову в частині поділу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 і погодження з запропонованим позивачем ОСОБА_1 порядком поділу цього майна, також суд враховує, що поділ квартири був також заявлений самою ОСОБА_3 у зустрічному позові, а тому вважає за необхідне визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя і в порядку її поділу визнати за сторонами право власності по 1/2 її частини за кожним.

Що стосується поділу автомобілів, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Частина 1 статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Суд, дійшовши висновку про те, що автомобіль Scoda Octavia є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає розподілу між сторонами, враховуючи обставини відчуження цього автомобіля під час судового розгляду справи про поділ майна подружжя за відсутності згоди позивача ОСОБА_1 , вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково, а саме присудити ОСОБА_1 грошову компенсацію за половину вартості транспортного засобу, встановленої висновком судового експерта № 107/24 від 20.06.2024, який суд бере до уваги з підстав викладених вище, у розмірі 116 431,07 грн.

Судом встановлено, що автомобіль Seat Leon відчужений відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 14 вересня 2023 року, тобто після фактичного припинення сторонами шлюбних відносин та під час перебування на розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, ініційованого ним в серпні 2023 року, та, з огляду на відсутність доказів наявності згоди дружини на таке відчуження, а також відсутність доказів, що кошти від продажу автомобіля він використав в інтересах сім`ї та на її потреби, суд вважає доведеним позовні вимоги в частині поділу автомобіля у запропонованому ОСОБА_3 порядку, а саме присудження останній грошової компенсації за половину вартості транспортного засобу, встановленої висновком судового експерта № 129/24 від 01.08.2024, який суд бере до уваги з підстав наведених вище, у розмірі 62 724,58 грн.

Щодо вимоги про визначення порядку користування житлом суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не надано жодних доказів того, що йому чиняться перешкоди у користуванні належною йому частиною квартири.

Окрім цього, під час судового розгляду встановлено, що наразі позивач перебуває на військовій службі, проживає у іншому житлі, та фактично не проживає у спірній квартирі.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем ОСОБА_3 йому перешкод у користуванні спірною квартирою.

Суд вважає, що лише факт звернення до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою без надання та зазначення будь-яких доказів на підтвердження вчинення перешкод у користуванні житлом не є безумовною підставою для задоволення позову.

Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення вимог у цій частині позову, оскільки вважає їх необґрунтованими.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до наданих стороною позивача за первісним позовом, копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі було закрито за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до копії постанови від 28.11.2023, ухваленої судом у вказаній справі, наявне посилання про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_3 насильства, як це передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки доказів, що квартира є власністю потерпілого матеріали справи не містять.

Отже, окрім явної необґрунтованості позову в цій частині, суд вважає його таким, що заявлений передчасно, і після ухвалення в цій цивільній справі рішення, яким, зокрема визнано право власності на спірну квартиру по 1/2 частині за кожним зі сторін, у разі наявності перешкод у користуванні належним ОСОБА_1 майном, він не позбавляється можливості у майбутньому звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, обґрунтувавши такий позов відповідно до вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи наведене, оскільки представники сторін у своїх заявах від 28.02.2025 повідомили про надання таких доказів після ухвалення рішення по суті, тому питання про судові витрати, слід вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог у судовому засіданні, визначивши сторонам строк для подання доказів щодо розміру судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12-13, 76, 81, 82, 89, 141, 246, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визначення порядку користування житлом, стягнення компенсації вартості майна задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнення вартості частини майна задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двокімнатну квартиру, загальною площею 52,32 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку поділу спільного майна подружжя:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 52,32 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поділивши таким чином спільне майно подружжя;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальною площею 52,32 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поділивши таким чином спільне майно подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Scoda Octavia, 2010 року випуску, VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у спільної власності подружжя, у розмірі 116 431 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна) гривню 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Seat Leon, 2000 року випуску, VIN НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у спільної власності подружжя, у розмірі 62 724 (шістдесят дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 58 коп.

В іншій частині позову та зустрічного позову відмовити.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто до 12 березня 2025 року включно.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 21 березня 2025 року о 10.30 год.

Роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що у разі неподання відповідних доказів щодо розміру понесених ними судових витрат протягом встановленого п`ятиденного строку, відповідні заяви будуть залишені без розгляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя: О. В. Колочко