№ 207/5621/24
№ 2-о/207/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді : Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

за участю

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Зінченка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та перебування на утриманні військовослужбовця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, та пізніше надала уточнення, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та перебування на утриманні військовослужбовця, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 познайомилися в 2013 році, після чого в них зав`язалися стосунки, і з 2014 року вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки, як стверджував ОСОБА_3 , у цьому не було потреби, вона і не наполягала на укладанні та реєстрації шлюбу, але він запевняв, що наявність реєстрації шлюбу жодним чином не повинна впливати на їх стосунки, і тому шлюб так і не було зареєстровано, хоч вони і прожили разом однією сім`єю більше 10 років.

Після того, як вони вирішили проживати разом та створити сім`ю, вони стали винаймати житло за різними адресами, і в останнє вони оселилися в 2018 році в квартирі її дальніх родичів, за адресою: АДРЕСА_1 , яку фактично винаймали.

За час сумісного проживання у них з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і вони разом проживали до липня 2024 року, поки її цивільного чоловіка не мобілізували до війська.

Після того, як її цивільного чоловіка ОСОБА_3 мобілізували до Збройних сил України, він проходив службу у військовій частині НОМЕР_4 , але 07 жовтня 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 надав їй Сповіщення сім`ї № 12/9467 від 03.10.2024 року, відповідно до якого, її цивільний чоловік, і батько її сина ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30 вересня 2024 року зник безвісти під час ведення бойових дій поблизу н.п. Миколаївка, Покровського району Донецької області. За даним фактом Кам`янським РУП ГУНП в Дніпропетровській області відкрито провадження за ознаками ч.1 ст.115 КК України.

В зв`язку з тим, що її цивільний чоловік був основним утриманцем їх родини та їх сина, вона змушена була звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_6 для оформлення соціальних виплат в зв`язку зі зникненням її цивільного чоловіка, але їй було в усній формі повідомлено, що в зв`язку з тим, що їх шлюб не було оформлено, а у свідоцтві про народження сина ОСОБА_3 не був зазначений як батько, їй буде відмовлено в наданні даних виплат, пов`язаних з тим, що він зник безвісти.

Вирішити дане питання у позасудовому порядку не видається можливим, а тому захист її прав можливий лише шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та перебування на утриманні військовослужбовця.

З урахуванням вищевикладеного, вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та перебування на утриманні військовослужбовця.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Зазначила, що вона з ОСОБА_3 проживала разом з 2014 року, а взагалі вони знайомі з 2009 року. В 2018 році у них народився син. Разом проживали 10 років.

Спочатку їх спільного життя вони винаймали житло за різними адресами, потім проживали в квартирі батьків ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , і в останнє вони оселилися в 2018 році в квартирі її дальніх родичів, за адресою: АДРЕСА_1 .

29 липня 2024 року чоловік був призваний за мобілізацією, а 30 вересня 2024 року зник безвісті в Покровському районі Донецької області.

Оскільки в 2018 році у них народилась дитина, вона не працювала, а доглядала за дитиною. Захворювань, які б заважали їй працювати не має.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Зінченко С.О. в судовому засіданні та в наданих поясненнях зазначив, що Міністерство оборони України відповідно до ст.ст. 16, 16-1 - 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначає одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Але питання про призначення одноразової грошової допомоги на даний час не порушено, оскільки ОСОБА_3 зник безвісті і відсутні відомості щодо його загибелі.

Таким чином, рішення суду в даному випадку не впливатиме на права та обов`язки Міністерства оборони України.

При цьому, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій).

Таким чином, рішення суду в даному випадку вплине на права та обов`язки Військової частини та права осіб, які мають право на виплату грошового забезпечення військовослужбовця, але можливе коло цих осіб не встановлено.

Щодо заявлених вимог.

Наданий заявницею акт про проживання без реєстрації, складений комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», не є підставою для задоволення заяви про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки не підтверджує факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю.

Також, як на доказ того, що ОСОБА_3 проживав із заявницею ОСОБА_1 посилається на спільні фото. Вважали, що ці докази є недостатніми, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Адже, фото не містять зазначення дати, коли вони зроблені і не підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, наявність спільних прав та обов`язків подружжя.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19).

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Спільна присутність на святах та пересилання коштів не можуть свідчити про те, що між сторонами склались усталені відносини, які притаманні подружжю (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15 (провадження № 61-30273св18).

Сам собою факт періодичного спільного відпочинку не є достатньою підставою для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18); від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18); від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Враховуючи зазначене, вважають, що Заявницею не надано достатніх доказів, на підставі яких можна встановити факт проживання з ОСОБА_3 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків подружжя.

Щодо знаходження заявниці на утриманні ОСОБА_3 зазначив, що заявницею не надано жодних доказів її матеріального забезпечення ОСОБА_3 та перебування у нього на утриманні. Окрім цього ОСОБА_3 призвали на військову службу, коли дитині вже було 6 років, тобто заявниця цілком могла працювати.

Просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства з врахуванням зазначених обставин.

Представник заявниці - адвокат Куценко В.А. судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на заяву про встановлення факту не подано.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю ОСОБА_1 - це цивільна дружина її двоюрідного брата ОСОБА_3 . Її мати та мати ОСОБА_3 були рідними сестрами.

Проживав ОСОБА_3 з ОСОБА_1 з 2014 року до моменту його мобілізації однієї сім`єю як чоловік та дружина. Вони проживали на АДРЕСА_3 у родичів ОСОБА_1 . Всі десять років вони жили разом.

Сестра ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , перед нею помер батько, а перед батьком - мати. ОСОБА_3 ніколи не був офіційно одруженим, також у нього є тільки один син від цивільного шлюбу з ОСОБА_1 .

Після народження дитини ОСОБА_1 сиділа вдома, не працювала, а ОСОБА_3 працював і забезпечував родину.

Вона постійно спілкувалась та мала контакт з їхньою родиною, тому знає всі обставини їх життя. Вона дійсно підтверджує, що ОСОБА_3 з ОСОБА_1 були сім`єю, вони мали обов`язки чоловіка і дружини, спільно проживали, виховували сина, мали спільний побут, вели спільне господарство. Також підтверджує, що син заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - це син ОСОБА_3 , і сам ОСОБА_3 вважав його за сина і називав сином.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знає заявницю ОСОБА_1 - це цивільна дружина її двоюрідного брата ОСОБА_3 , а свідок ОСОБА_6 - це її рідна сестра. ОСОБА_3 був її двоюрідним братом по матері. Їй відомо, що ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_1 з 2014 року, а знайомі вони ще з шкільних років. Разом вони проживали до серпня 2024 року, вели спільно господарство та мали спільний бюджет. Брат працював зварювальником в м. Дніпро.

У ОСОБА_3 з ОСОБА_1 є спільна дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після народження дитини ОСОБА_1 сиділа вдома, не працювала, а ОСОБА_3 працював і забезпечував родину.

Сестра ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , перед нею помер батько, а перед батьком - мати. ОСОБА_3 ніколи не був офіційно одруженим, але проживав 10 років з ОСОБА_1 однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, також у нього є тільки один син від цивільного шлюбу з ОСОБА_1 .

Заявники звернулися до суду з вимогами у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з Актом проживання без реєстрації № 726 від 14 жовтня 2024 року КП КМР «Добробут», за адресою: АДРЕСА_1 проживають без реєстрації з 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. с. 9).

Згідно з сповіщення сім`ї № 12/9467 від 03 жовтня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 сповіщають про те, що її чоловік - солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 30 вересня 2024 року зник безвісті під час ведення бойових дій поблизу н.п. Миколаївка, Покровського району Донецької області (арк.с. 14), тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 саме заявницю як члена сім`ї зниклого безвісті солдата ОСОБА_3 повідомив про ці обставини, що свідчить про те, що саме ОСОБА_1 вказав ОСОБА_3 під час його призиву до ЗСУ, як особу, яка є його сім`єю.

Згідно з витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі н.п. Миколаївка, Покровського району Донецької області, що зроблено саме за заявою ОСОБА_1 (арк.с. 16).

Згідно зі свідоцтвом про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 у заявниці народився син ОСОБА_5 , при цьому по батькові дитини вказано ОСОБА_8 , тобто на думку суду, це цілком у сукупності з іншими доказами по справі, у тому числі і показами свідків, підтверджує, що в свідоцтві про народження цієї дитини було вказано по батькові ОСОБА_8 через те, що заявниця сумісно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю і від нього народила цю дитину (ар.с.12).

Окрім цього, суду надано ряд фотографій, на яких відображено ОСОБА_3 з ОСОБА_1 та з дитиною у колі сім`ї (арк. с 18-20).

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 315 ЦПК України передбачено встановлення судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, якщо від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Під час розгляду справи встановлено, що з 2014 року заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов`язки.

Ці обставини підтверджені показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які допитані у судовому засіданні, та кожен окремо пояснили, що з родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знайомі, є двоюрідними сестрами зниклого безвісті ОСОБА_3 , вони проживали разом довгий час, приблизно 10 років, мали спільний побут, вели спільне господарство, хотіли одружитись, виховувати їх сина ОСОБА_5 .

Крім показів свідків вищезазначені факти підтверджуються сумісними фотокартками їхньої родини, актом проживання без реєстрації КП КМР «Добробут», № 726 від 14 жовтня 2024 року, сповіщення сім`ї № 12/9467 від 03 жовтня 2024 року відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 саме заявницю як члена сім`ї зниклого безвісті солдата ОСОБА_3 повідомив про те, що ОСОБА_3 зник безвісті, що свідчить про те, що саме ОСОБА_1 вказав ОСОБА_3 під час його призиву до ЗСУ, як особу, яка є його сім`єю, витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого саме за заявою ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі н.п. Миколаївка, Покровського району Донецької області (арк.с. 9, 14, 16, 18-20).

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявнику необхідно для отримання виплат грошового забезпечення, на яке має право сім`я військовослужбовця, захопленого в полон або заручником, а також інтернованого у нейтральні держави або безвісті відсутнього та/або вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства України як законного члена сім`ї, а письмовими матеріалами справи та поясненнями свідків повністю підтверджуються викладені заявником обґрунтування доведені, тому суд доходить до висновку, що в цій частині заява підлягає задоволенню.

Щодо перебування на утриманні.

Положення ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Суд вважає за можливе взяти до уваги роз`яснення наведені у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім постійної допомоги безвісно відсутнього.

Постійний характер допомоги означає, що вона була неодноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що безвісно відсутній виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні безвісно відсутнього, може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування утриманця.

Суд звертає увагу на те, що заявниця при розгляді справи не надала суду жодних доказів щодо матеріальних доходів її та ОСОБА_3 . Також суд бере до уваги те, що заявниця перебуває у працездатному віці та не є інвалідом.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Заявницею на підтвердження перебування її на постійному утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 доказів не надано.

Ураховуючи, що не надані заявницею докази на підтвердження перебування її на постійному утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу заявнику необхідно для отримання виплат грошового забезпечення, на яке має право сім`я військовослужбовця, захопленого в полон або заручником, а також інтернованого у нейтральні держави або безвісті відсутнього та/або вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства України як законного члена сім`ї, а письмовими матеріалами справи та поясненнями свідків повністю підтверджуються викладені заявником обставини, тому суд вважає їх доведеними та доходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.12,13,81, .293, 294,315, 316, 318, 319,352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Красноград про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, та перебування на утриманні військовослужбовця, - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зник безвісти 30 вересня 2024 року під час ведення бойових дій поблизу н.п. Миколаївка, Покровського району, Донецької області, проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині заявлених вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2025 року.

Суддя І.М. Юрченко