Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

28 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Заїчко Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника адвоката Глущенка О.С. з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.02.2023 року в м. Черкаси на перехресті Чайковського та вул. Пастерівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Fiat Doblo» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Renauit Megane» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.09.2019 року визнано винним в ДТП ОСОБА_2

02.08.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області по цивільній справі №707/1518/23 було ухвалено рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та судових витрат.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі - 113183,88 грн та виконавчий лист про стягнення судових витрат в розмірі 26240, 49 грн перебуває на виконанні у Черкаському ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляційного збільшення боргу 12211,91 грн. та три проценти річних від простроченої суми 4062,72 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.02.2025року відкрито провадження у справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не скерував.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Водночас, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

02.08.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області по цивільній справі №707/1518/23 було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, рішенням було ухвалено Позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 113183,88 грн. та судові витрати у розмірі 26240,49 грн.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 02.08.2023 набрало законної сили та видано виконавчі листи.

Виконавчі листи по справі №707/1518/23 перебувають на виконанні у Черкаському ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Черкаським ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було стягнуто з ОСОБА_2 та перераховано на користь ОСОБА_1 20.12.2023 року - 19955,69 грн., 09.01.2024 року 9950,00 грн, 09.02.2024 року 904,55 грн., 23.03.2024 року 452,28 грн, 24.04.2024 452,28 грн, 11.07.2024 року 452,28 грн, 31.07.2024 року 850,28 грн, 24.08.2024 року 85,12 грн, 01.10.2024 року- 452,27 грн, 23.10.2024 року 1809,10 грн.

Оскільки відповідач зволікав з виконанням судового рішення позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних та інфляційних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційного збільшення боргу за період з 02.09. 2023 року по 31.10. 2024 року становлять 12211,91 грн., а 3% річних становлять 4062, 72грн.

Частиною першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, так як виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічний правовий узгоджується з висновками у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 № 758/1303/15-ц та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки відповідачем допущено прострочення грошового зобов`язання, не пов`язаного з позикою чи кредитом, ЦК України не передбачено звільнення відповідача від обов`язків сплатити на користь позивача неустойки, штрафу, пені за таке прострочення в період воєнного стану або карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 12211,91 грн., три проценти річних в розмірі 4062,72 грн., оскільки таке право позивача передбачено ст.625 ЦК України.

13.03.2025 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глущенка О.С. через підсистему Електронний суд надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 21.02.2025 позивач сплатив 968 грн 96 коп. судового збору за звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Згідно п.4.2 договору про надання правової допомоги від 16.02.2023 укладений між позивачем та адвокатом Глущенком О.С. розмір гонорару визначається адвокатом за погодженням з замовником.

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно Додаткової угоди від 01.02.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 16.02.2023 , додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 16.02.2023 року, розрахунком суми судових витрат, гонораром у фіксованому розмірі визначено суму 8000,00 грн.

Таким чином, позивачем документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн.

При цьому, суд враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи і клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати в справі, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн та витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 8000,00 грн, підлягають стягненню із відповідачки.

Керуючись ст. 6, 12, 13, 18, 263, 265, 268, 279,280-282 ЦПК України, ст. 23, 526, 530, 611, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) суму інфляційного збільшення боргу в розмірі 12211,91 грн., три проценти річних в сумі 4062,72 грн., а всього 16274,63 грн. (шістнадцять тисяч двісті сімдесят чотири гривні) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 968(дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп..

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є. П. Тептюк