Справа № 727/9037/23
Провадження № 6/727/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.

за участю секретаря Макаренко Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Приватний виконавець Кондрюк Костянтин Олександрович зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича перебуває виконавче провадження АСВП №74107376 з примусового виконання виконавчого листа №727/9037/23 виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 06 лютого 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ), борг за розпискою у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) дол. США та 460 (чотириста шістдесят) дол. США 27 центів, 3% річних від простроченої суми боргу, в загальній сумі 25460 (двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят) доларів 27 центів США. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 9751,00 грн. та витрати по надання професійної правничої допомоги в розмірі 6039 грн.

08.02.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Згідно відповідей на запити вбачається, що у боржника відсутні грошові кошти на рахунках, транспортні засоби та доходи в розмірі, який дозволяє виконати рішення суду.

ОСОБА_1 , перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про шлюб №1763 від 05 вересня 1987 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, належить наступне нерухоме майно: 7/1000 часток нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконавець зазначає, що ОСОБА_1 , належить на праві спільної сумісної власності 7/1000 часток нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вище вказане майно набуте в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, ВВВ/695155, від 24.12.2003.

Тому на підставі вищевикладеного просить суд визначити частку майна боржника, яким є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 у майні, яким він володіє спільно зі співвласником яким є ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , а саме частку у 7/1000 часток нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В прохальній частині подання приватний виконавець зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що дане подання слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Разом з цим, згідно із практикою Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21) вказано, що:

«65. Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

66. За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

75. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що поняття «спір про право», наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Такий висновок узгоджується з висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) про залишення позову без розгляду.

96. Оскільки зазначені висновки сприйняті Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду як можливість виконавця звернутися до суду в порядку позовного провадження з різними по суті процесуальними документами, Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним роз`яснити свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови).

104. Отже, у цій справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

106. Велика Палата Верховного Суду роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах».

Разом з цим, як вбачається із матеріалів подання приватного виконавця, ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності 7/1000 часток нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Вище вказане майно набуте в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, ВВВ/695155, 24.12.2003. Відомості про розірвання шлюбу в матеріалах справи відсутні.

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, з урахуванням наведеного, а також позиції Великої Палати Верховного суду, щодо випадків, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, а саме, тоді коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності), в даній справі наявний спір про право, адже вирішується питання про виділення частки майна, яке є спільним сумісним майном подружжя.

Тому, з урахуванням висновків Верховного Суду, у вказаній справі наявний спір про право, який підлягає вирішенню в позовному провадженні, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 585/1695/20 (провадження № 61-21244св21).

Аналогійної позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 (провадження № 14-31цс21).

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тому подання приватного виконавця необхідно залишити без розгляду, оскільки виникає спір про право.

При цьому суд роз`яснює приватному виконавцю, що він має право звернутись до суду із позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами залишити без розгляду.

Роз`яснити приватному виконавцю право на звернення до суду з відповідними вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.С. Гавалешко