Справа № 718/208/25
Провадження 2/718/69/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лікарь О.М.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа 1 - ОСОБА_3 ,

третя особа 2 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовом служби у справах дітей Кіцманської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав -

в с т а н о в и в:

24 січня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області звернулась служба у справах дітей Кіцманської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_5 (далі - позивач) з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

Короткий зміст заяв по суті справи.

У позовній заяві, в редакції від 03.02.2025, представник позивача просить позбавити гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Кліводин відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Кліводин.

Позовні вимоги, серед іншого, обґрунтовані тим, що до органу опіки та піклування Кіцманської міської ради звернулась з письмовою заявою ОСОБА_3 щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього онука ОСОБА_5 , оскільки зі слів ОСОБА_3 дитиною опікується вона з чоловіком, батько вихованням не займається та не приділяє сину належної уваги.

У позовній заяві представник позивача також зазначила, що мати дитини - ОСОБА_6 померла, після її смерті хлопець залишився проживати з бабусею - ОСОБА_3 та вітчимом - ОСОБА_4 .

Представник позивача у позовній заяві стверджує, що зі слів бабусі, сусідів, батько хлопчика - ОСОБА_2 у вихованні участі не бере та не брав, матеріально не допомагає та не допомагав, зв`язок з сином не підтримує та не підтримував.

За змістом позовної заяви, працівниками служби у справах дітей 12.12.2024 проведено бесіду з ОСОБА_2 , в ході якої останній зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки за станом здоров`я та через важкий матеріальний стан не може доглядати та утримувати сина.

У позовній заяві представник позивача зазначила, що 14.01.2025 року працівники служби у справах дітей провели бесіду з дитиною, в ході якої ОСОБА_7 пояснив, що рідко бачиться з батьком, він не допомагає, але інколи дає кошти, на день народження дав 500 грн., письмово хлопець зазначив, що не заперечує щодо позбавлення батька батьківських прав.

За змістом позовної заяви, рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіцманської міської ради № 6 від 23.12.2024 було визнано за доцільне позбавити гр. ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі. Аргументи учасників справи.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання з участю сторін на 10 березня 2025 року о 15:00 год.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 березня 2025 року о 12:00 год.

У судовому засіданні 27 березня 2025 року представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначила, що у прохальній частині позовної заяви, в якій не зазначено про позбавлення відповідача батьківських прав, допущено технічну помилку, повідомила, що мати дитини померла, тягар виховання онука лежить на його бабусі, з якою і проживає дитина, з 2019 року у дитини з`явився вітчим, батько не спілкується з дитиною, не приходить до дитини, не бере участь у вихованні дитини, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5 .

Відповідач у судовому засіданні 27 березня 2025 року підтримав позовні вимоги, не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , пояснив, що не може його утримувати через свій фінансовий стан та через свій стан здоров`я, при цьому уточнив що бажання утримувати свого сина у нього є, але можливості немає.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судовому засіданні 27 березня 2025 року підтримали позовні вимоги, просили позбавити відповідача його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, відповідача, третіх осіб, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 червня 2014 року виконавчим комітетом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.

21 липня 2021 року мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 21 липня 2021 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 20 листопада 2024 року Відділом державної реєстрації Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області.

У письмовій заяві від 12.12.2024, поданої на ім`я начальника служби у справах дітей Л.Заярнюк ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки за станом здоров`я не може доглядати і отримувати його, також не може йому допомагати через важкий матеріальний стан.

Малолітній син ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у письмовій заяві від 14.01.2025, поданої на ім`я начальника служби у справах дітей, написаної у її присутності, не заперечив, щоб його батька позбавили батьківських прав, повідомив, що рідко з ним бачиться, не допомагає, але інколи на день народження дарує гроші 500 гривень.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.12.2024 №237/05, складеного Кліводинським старостинським округом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_5 , 2014 р.н., учень 5 класу Кліводинської гімназії, заявниця ОСОБА_3 - не працює, заміжня, чоловік заявниці ОСОБА_8 - пенсіонер. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_9 . Після смерті матері ОСОБА_7 залишився проживати разом із бабусею ОСОБА_10 і дідусем ОСОБА_11 за вище вказаною адресою. Зі слів заявниці, сусідів, батько ОСОБА_12 у вихованні участі не бере та не брав, матеріально не допомагає, зв`язок із сином не підтримує та не підтримував. У домогосподарстві ще проживають зять ОСОБА_13 та онука ОСОБА_14 .

Згідно довідки-характеристики від 12.11.2024 р. № 236/05, виданій Кліводинським старостинським округом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , 1971 року народження неодноразово надходили у міськвиконком скарги від жителів села, дуже часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, веде аморальний спосіб життя.

Згідно характеристики, виданої Кліводинською гімназією Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_15 навчається в даній школі з 1 класу. Систематично відвідує школу і виконує домашні завдання. Вихованням займається бабуся ОСОБА_10 , яка приділяє належну увагу вихованню внука. Мати дитини померла. Батько участі у вихованні сина не бере, школу не відвідує, навчанням сина не цікавиться.

У письмових поясненнях ОСОБА_16 та ОСОБА_17 від 12 грудня 2024 року зазначили, що вони є сусідками ОСОБА_3 , засвідчують, що ОСОБА_5 , 2014 року народження проживає разом із бабусею, батька дитини вона ніколи не бачили, щоб він відвідував свого сина, чи не підтримували зв`язки, ні до смерті ОСОБА_6 , ні після смерті ОСОБА_18 він не з`являвся, вихованням ОСОБА_19 після смерті ОСОБА_18 займається бабуся ОСОБА_10 .

За змістом довідки № 1256 від 19.12.2024, виданої «Кіцманська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за наданням медичної допомоги при захворюванні дитини, проведенням профілактичних щеплень, планових медичних оглядів, консультації вузьких спеціалістів, інформуванням в телефонному режимі щодо стану здоров`я хлопчика зверталася мати ОСОБА_6 , всі рекомендації лікарів щодо здоров`я неповнолітнього ОСОБА_5 виконувала мати.

У письмових поясненнях від 22.12.2024 р. ОСОБА_4 зазначив, що є вітчимом малолітнього ОСОБА_5 , з початку стосунків з ОСОБА_20 малолітній ОСОБА_7 проживав разом з ними однією сім`єю, про існування рідного батька він знав, бо вони проживають в одному селі, але за період проживання ОСОБА_15 не виявляв інтереси до сина, не цікавився його здоров`ям, навчанням, не допомагав матеріально, іноді батько спілкувався з ОСОБА_19 при зустрічі на території села, після смерті дружини нічого не змінилося.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіцманської міської ради № 6 від 23.12.2024 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 15 січня 2025 року № 17/1 затверджено висновок органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, якою передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 11 серпня 2021 року у справі № 621/492/20 та від 12 травня 2021 року у справі № 689/551/20-ц.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17.

Надаючи оцінку наявним у даній справі доказам, суд зазначає, що критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , оскільки вказані особи не є свідками у даній справі, не попереджались судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання.

Судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає утримувати свого неповнолітнього сина, однак через свій фінансовий стан та стан здоров`я, не має такої можливості. При цьому, суд вважає, що визнання позову не може бути основою для позбавлення особи батьківських прав, адже такі дії самі по собі є неправозгідними, суперечать моральним засадам суспільства та не відповідають інтересам дитини.

У зв`язку з цим згідно ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання позову відповідачем.

Суд також зазначає, що оскільки мати дитини померла, то його батько - відповідач у даній справі залишається найріднішим для дитини повнолітнім дієздатним членом сім`ї.

Судом не встановлено наявності вини у діях та бездіяльності відповідача, який бажає, але не може утримувати свого неповнолітнього сина через свій фінансовий стан та стан свого здоров`я.

При цьому, суд зазначає, що син відповідача - ОСОБА_5 письмово повідомив, що рідко бачиться з батьком, який не допомагає, але інколи на день народження дарує гроші, що дає суду підстави для висновку про те, що можливо змінити поведінку батька у кращу сторону.

Довідка-характеристика від 12.11.2024 р. № 236/05, видана Кліводинським старостинським округом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, про те, що ОСОБА_2 дуже часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння не є достатнім доказом того, що відповідач є хронічним алкоголіком.

Відтак, у матеріалах даної справи відсутні достатні докази на підтвердження винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно сина, що могли б бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно з вимогами ч. 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За наведених вище обставин, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки вважає такий висновок передчасним та неповним.

Крім того, судом встановлено, що прохальна частина позовної заяви не містить вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 саме батьківських прав, а суд не наділений процесуальними повноваженнями самостійно редагувати позовні вимоги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та відмову у задоволенні даного позову.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову служби у справах дітей Кіцманської міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: служба у справах дітей Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, , місцезнаходження: вул. Незалежності, 83, м.Кіцмань Чернівецького району Чернівецької області;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя В.В. Нагорний