Справа № 485/296/25
Провадження №2/485/183/25
02 квітня 2025 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
установив:
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позовна заява, з урахуванням зменшення позовних вимог, мотивована тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області 05.12.2019 шлюб між сторонами розірвано. 21 вересня 2021 року Снігурівський районний суд Миколаївської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі частки від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Наразі у позивача змінився сімейний та майновий стан. Позивач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також утримує дружину, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач офіційно не працює, має нерегулярний дохід від підробіток у середньому 5000 грн на місяць. Окрім того, син від другого шлюбу потребує спеціального годування, яке потребує значних фінансів. У зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, родина позивача оформила кредитний договір. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд змінити розмір аліментів, та стягувати з нього щомісячно 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 17 лютого 2025 року позовну заяву прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі, постановила розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження /а.с.38/.
Позиції учасників справи
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. У телефонному режимі просив суд судові витрати залишити за ним.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до таких висновків.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 червня 2021 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №8. Батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 /а.с.9/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своїм рішенням від 05 грудня 2019 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвав /а.с.10-11/.
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області 21 вересня 2021 року видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 вересня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття /а.с.12/.
07 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який 07 березня 2020 року зареєстровано Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено актовий запис №13. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 /а.с.16/.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10 вересня 2024 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №94. Батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_7 /а.с.17/.
Згідно відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб від 20.08.2024, ОСОБА_1 23.06.2021 прийнятий на роботу у Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Роднічок» - документ-підстава 424-тр/к-иг від 23.06.2021; 24.11.2021 звільнений з Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Роднічок» на підставі п.2 ст.36 КЗпПУ - документ-підстава 732-тр/к-иг від 24.11.2021; 26.11.2021 поставлений на облік у статусі безробітного у Миколаївський обласний центр зайнятості; 20.11.2022 знятий з обліку у статусі безробітного у Миколаївському обласному центрі зайнятості; 01.06.2024 початок дії договору цивільно-правового характеру у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Філлін Персонал» - документ-підстава РГС2606-55 від 01.06.2024; 30.06.2024 закінчення дії договору цивільно-правового характеру у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Філлін Персонал» /а.с.20/.
За даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 09.09.2024, за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня /а.с.21/.
Наведена інформація узгоджується з відповіддю №1176308 та №1176319 від 06.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року та з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року /а.с.42-44/.
Відповідно до відомостей Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №2» Одеської міської ради від 20.01.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має наступний діагноз А98 Підтримання здоров/профілактика, коментар транзиторна лактазна недостатність. Рекомендовано безлактозна суміш терміном до 8-9 місяців орієнтовно по 180 мл 5 разів на добу /а.с.30/.
Згідно акту від 03.02.2025, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.31/.
Вартість рекомендованої лікарем суміші для годування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в середньому складає 459,60 грн /а.с.32/.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він є безробітним, офіційного доходу не має, на утриманні перебуває дружина, яка не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також малолітній син 2024 року народження.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Матеріальний та сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням у другому шлюбі сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує особливих витрат, безробіттям позивача, відсутністю офіційного заробітку, а також тим, що на його утриманні перебуває дружина, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Так, конструкція статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, зазначені вище обставини спричинили зміну матеріального стану позивача, оскільки вони очевидно потребують додаткових фінансових витрат.
Судом встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану.
Наведене узгоджується з висновоком, який викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року (справа 727/1599/22).
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Таким чином, враховуючи інтереси обох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, сімейні обставини позивача, матеріальний стан, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню, в частині зменшення з 1/4 частки всіх видів доходів ОСОБА_1 до 1/6 частки його доходів.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з наведеним, в частині вимог щодо гарантованого розміру аліментів, а саме не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, має бути відмовлено.
Щодо судових витрат
Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.
На підставі викладеного, ст.192 СК України, керуючись ст.12, 81, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
ухвалив:
Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим наказом Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2021 року, змінити.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення суду складено 02 квітня 2025 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя О.П.Бодрова