ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/455/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1386/24 Категорія: 308000000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

секретар: Івануса А.Д.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

відповідачі за первісним та за зустрічним позовом Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3 ,

треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Ліннік Микола Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лінніка Миколи Сергійовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2024 року (у складі судді Казидуб О.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , про визнання наймачем житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання наймачем житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 разом із своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_7 , дочками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в 1971 році отримали у користування квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому після народження в 1976 році в квартирі була зареєстрована ще одна дочка ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті наймачем квартири стала дружина ОСОБА_7 .

28.10.1996 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 після приватизації квартири згідно з рішенням Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996, на підставі свідоцтва про право власності на житло стали власниками квартири в рівних частках, по 1/2 частині кожна.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті останньої її дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) оформили право на спадщину по 1/4 частині квартири.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-191/04 від 07.06.2004 було визнано частково недійсним рішення Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996 про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.10.1996 на вказану квартиру; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.01.2002, видане Другою Черкаською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на 1/2 частину квартири.

Позивач вказувала, що з цього часу квартира належить до комунальної власності та є не приватизованою, новий договір найму квартири підписаний не був, фактичним наймачем квартири на підставі рішення № 192 від 15.05.1996 рахується померла ОСОБА_7 .

На момент звернення до суду з позовом в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Оскільки всі витрати по утриманню квартири несе саме ОСОБА_1 вона вважала за доцільне щоб з нею було укладено договір найму житлового приміщення.

Відповідно до листа Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 9277-2 від 07.11.2022 для вирішення питання зміни договору найму необхідно з`явитись всім дорослим членам сім`ї та надати документи.

ОСОБА_1 вказує, що фактично є наймачем житлового приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, постійно проживає у вказаній квартирі, несе всі обов`язки, які передбачені договором найму житлового приміщення по утриманню житлового приміщення, проводить поточний ремонт та сплачує комунальні послуги.

Враховуючи фактичну відсутність договору найму, позивач не має можливості реалізувати своє право на приватизацію житлового приміщення.

Просила визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наймачем житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язати Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради змінити договір найму квартири АДРЕСА_2 , замість ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на нового наймача ОСОБА_1 .

Також відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 , Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила визнати її наймачем житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Зустрічний позов обґрунтовано тими ж обставинами щодо родинних відносин сторін та наявність спірного житла. Також вказала, що з 03.06.2024 в даній квартирі зареєстрована малолітня дочка ОСОБА_3 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 , як рідна донька померлої ОСОБА_7 , також може виступати наймачем даного житла.

Листом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 49 від 20.06.2024 ОСОБА_2 відмовлено у зміні договору найму з підстав відсутності згоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на таку зміну.

Зазначає, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вже зверталася до суду із вимогами про зміну договору найму. За рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-20/08 від 04.07.2008 в зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради змінити договір найму квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , замість ОСОБА_7 на нового наймача ОСОБА_1 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що первісний позивач ОСОБА_1 тривалий час проживає в спірній квартирі, сумлінно користується приміщенням та несе всі витрати по утриманню квартири. Зустрічний позивач ОСОБА_2 не сплачувала витрат по утриманню квартири, компенсацію по утриманню квартири в повному обсязі до даного часу не сплатила. Також судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває за кордоном, що унеможливлює її постійне проживання в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 через свого представника адвоката Лінніка М.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким первісний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

В обґрунтування скарги зазначає, що дане рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, ухвалене із наданням переваги стороні позивача при трактуванні однакових обставин. Вказує, що ОСОБА_1 має на меті позбавити ОСОБА_2 та членів її сім`ї проживання в спірній квартирі, створення умов для неможливості їх там знаходження та проживання. Також звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не сплачує комунальні послуги та має заборгованість по сплаті за користування водопостачання.

04.02.2025 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ульянова С.М. на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Вважає рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2024 законним та обґрунтованим. Зазначає, що визнання ОСОБА_1 квартиронаймачем не може вплинути на права ОСОБА_2 та членів її сім`ї, оскільки, остання так і залишається членом сім`ї квартиронаймача.

10.02.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є третіми особами по справі, надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, в якому також просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників справи та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина Конституція України проголошує право на житло. Тобто право на житло це одне із найважливіших соціально?економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Невід`ємне право кожної людини на житло також закріплено в міжнародно-правових документах про права людини, у тому числі в Міжнародному пакті про економічні, соціальні й культурні права від 16 грудня 1966 року.

У контексті рішення Європейського суду з прав людини у справі «KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE» викладені загальні принципи тлумачення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на повагу до свого житла.

Європейський суд з прав людини констатував, що «згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займане або створене. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до частин першої та другої статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З системного аналізу наведених норм, вбачається, що будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.

Відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК України, не позбавляє права особи звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для залишення позову без задоволення (постанова Верховного Суду від 30.01.2018 в справі № 686/15695/15-ц).

Відповідно до ст. 824 ЦК України, на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.09.2003 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( т. 1, а.с. 17).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є дочкою ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є онукою ОСОБА_1

ОСОБА_4 з 03.04.2013 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 18).

ОСОБА_5 з 21.05.2015 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 19).

Як зазначає ОСОБА_1 в позовній заяві, ОСОБА_6 разом із своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_7 , дочками ОСОБА_14 та ОСОБА_9 отримали у користування квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в 1971 році. В подальшому, після народження в 1976 році, в квартирі була зареєстрована ще одна дочка ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1, а.с. 8)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1,а.с. 5).

Як вбачається з Архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Придніпровської районної ради народних депутатів м. Черкаси № 192 від 15.05.1996 про переоформлення особових рахунків найму житлових приміщень по РЕУ-3 Придніпровського району, виконком районної Ради народних депутатів вирішив переоформити особовий рахунок найму трикімнатної квартири АДРЕСА_3 на ОСОБА_7 в зв`язку зі смертю основного квартиронаймача чоловіка ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 6).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-191/04 від 07.06.2004 було визнано частково недійсним рішення Придніпровського райвиконкому м. Черкаси № 411 від 16.10.1996 про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 28.10.1996 на вказану квартиру; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.01.2002, видане Другою Черкаською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на 1/2 частину квартири.

Таким чином, спірна квартира є неприватизованою та належить до комунальної власності.

Також до зустрічного позову ОСОБА_2 додано Витяг з реєстру територіальної громади № 2024/006452494 від 03.06.2024 з якого вбачається, що ОСОБА_13 з 03.06.2024 по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_15 та ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 141).

Отже, станом на сьогодні місце реєстрації в квартирі мають 6 осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 .

Як вбачається з відповіді Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 9277-2 від 07.11.2022, ОСОБА_1 роз`яснено, що для вирішення питання зміни договору найму потрібно зібрати пакет документів. Зазначений пакет документів подається особисто всіма дорослими членами сім`ї наймача, які зареєстровані в квартирі, для засвідчення їх волевиявлення та підписів посадовими особами місцевого самоврядування (т. 1, а.с. 32).

Також судом встановлено, що листом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради № 49 від 20.06.2024 ОСОБА_2 відмовлено у зміні договору найму з підстав відсутності згоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 140).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2019 у справі № 711/7655/18 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2396,96 грн в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг за спожиту електроенергію, 817,58 грн в рахунок відшкодування витрат на оплату послуг за водопостачання і водовідведення, 4584,03 грн в порядку регресу за борговим зобов`язанням за спожиту теплову енергію. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4584,03 грн в порядку регресу за борговим зобов`язанням за спожиту теплову енергію.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановив, що первісний позивач ОСОБА_1 сумлінно несе всі витрати по утриманню квартири, сплачує комунальні послуги. Водночас, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 має заборгованість за комунальними послугами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані ОСОБА_2 платіжні інструкції про сплату за комунальні послуги ПрАТ «Черкаське хімволокно», ТОВ «Черкасиенергозбут», ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 4», КП «Черкасиводоканал» свідчать лише про часткове погашення заборгованості.

Оскільки ОСОБА_1 , являючись колишнім членом родини наймача, сумлінно користується зазначеною квартирою, приймає участь в утриманні та оплаті комунальних послуг, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір, дійшов правильного висновку про те, що позивач має всі законні підстави для визнання її наймачем.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції, враховуючи зазначені вище норми матеріального права, висновки викладені в постановах Верховного Суду, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, правильно встановивши характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову ОСОБА_1 та про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лінніка Миколи Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 грудня 2024 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2025 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Н.І. Гончар