Провадження № 2/337/1156/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Котляр А.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- звернути стягнення на заставлене майно за договором застави транспортного засобу від 28.12.2022 в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 28.12.2022 у загальному розмірі 255 840,00 грн.;

- стягнути із ОСОБА_2 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2558,41 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що вони не відповідають вимогам ст.177 ЦПК України у зв`язку з наступним.

За вимогами частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (яка на даний час є чинною), законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Як передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію №ТВКЕ-21СА-44АС-5Т8Х від 12.03.2024 про сплату судового збору на суму 2558,40 гривень.

В цей же час, в автоматизованій системі «Д3» у графі вартісні показники неможливо створити автопоєднання з підтвердженням казначейства щодо сплати судового збору за подання цієї позовної заяви із квитанцією №ТВКЕ-21СА-44АС-5Т8Х від 12.03.2024 на суму 2558,40 гривень. Тобто вказаний судовий збір не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, квитанція №ТВКЕ-21СА-44АС-5Т8Х від 12.03.2024 на суму 2558,40 гривень не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом надання оригіналу квитанції чи іншого платіжного документа про сплату судового збору розміром 2558,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставлене майно залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Котляр