Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 644/123/25
Провадження № 2/644/1605/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

одноособово, розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін у залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

08 січня 2025 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 /позивач) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі за текстом - ОСОБА_2 /відповідачка) предметом якої є: розірвання шлюбу зареєстрованого 22.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 859, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 13.12.2024.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя не склалося з причин несумісності характерів через відсутність взаєморозуміння. Спільно з відповідачкою не проживають та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача.

Від шлюбу подружжя має спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 17.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1279.

Дитина проживає з відповідачкою. Спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній, оскільки позивач згоден, що дитина проживає разом із матір`ю.

1.2. заперечень відповідача

ОСОБА_2 не скористалася процесуальним правом на пропозицію суду, викладену в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.01.2025 (а.с. 16-18) щодо подання відзиву на позов, спростування наведених позивачем аргументів та доводів у позовній заяві, заразом надала до суду заяву, у якій просить про розгляд справи щодо розірвання шлюбу у її відсутність, підтверджує позицію позивача про фактичну відсутність спору про визначення місця проживання спільної дитини та після розірвання шлюбу просить суд залишити своє шлюбне прізвище без змін (а.с. 40).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

ОСОБА_1 , разом з позовною заявою, 02.01.2025 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 12).

ОСОБА_1 , разом з позовною заявою, 02.01.2025 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 13).

24 лютого 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Панасенка Павла Петровича, який діє на підставі ордеру серії АХ № 1226617 від 02.01.2025 (а.с. 27), надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 25-26)

17.03.2025 на електронну адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи та заперечення позовних вимог (а.с. 31-33).

31 березня 2025 року на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Панасенка Павла Петровича, надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 36-38).

01.04.2025 на електронну адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутність. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище без змін (а.с. 39-40).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.01.2025 справа № 644/123/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 14).

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 09.01.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь №1022010, згідно з якою місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 15).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.01.2025 провадження по вищевказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 16-18).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, матеріали справи містять заяву, у якій вони просять суд здійснити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 25-26).

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, матеріали справи містять заяву, у якій вона просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності (а.с. 40).

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.Судом досліджено позов, проаналізовано матеріали справи, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб 22.08.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 859, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 13.12.2024 (а.с. 4).

Від шлюбу подружжя має спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 17.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1279 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, не бажає примиритись з відповідачкою, що вбачається із позовної заяви.

Відповідачка не заперечувала проти позову, надавши відповідну заяву до суду (а.с. 40), у зв`язку з чим, суд дійшов переконання, щоподальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо його розірвання.

Спір, щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання неповнолітньої дитини відсутній.

Отже, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін у справі.

V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1, 2 та 4 ст. 10 ЦПК України).

Встановлені судом фактам відповідають шлюбно-сімейні правовідносини у сфері шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України) тощо.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3 ,4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які незаборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені.

Згідно зі ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст. 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

VІ. Висновки суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам подружжя.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн (а.с.3-а). Отже, враховуючи, що відповідачка визнала позовні вимоги, суд вважає за можливе покласти судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн у рівному співвідношенні, тобто стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 76-81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст. 273, 274-279 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22 серпня 2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 859.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 02.11.2001 Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_5 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , адреса реєстрації: . Харків, вул. Грицевця, б. 20, кв. 10, тел. НОМЕР_7 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4

Суддя Д.Г. Паляничко