Справа № 302/204/25
Номер рядка звіту 19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2025 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до Хустської районної державної адміністрації, Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

10.02.2025 року в інтересах ОСОБА_1 її представник-адвокат Рішко С.І. звернувся до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) у майні КСП «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117. Цей позов обґрунтовано таким.

ОСОБА_1 була членом колгоспу ім.Кірова с.Нижній Студений Міжгірського району Закарпатської області. Згідно розпорядження Міжгірської РДА колгосп ім.Кірова с.Нижній Студений було реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид». На підставі розпорядження Міжгірської РДА за ОСОБА_1 було визнано право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Бескид» розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 621,00 грн. На підтвердження цього права ОСОБА_1 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117, зареєстрований 06.02.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №382. Однак, на даний час позивачка втратила оригінал Сертифіката №0042117, про що в газеті «Верховина» за №4 (11155) від 06.02.2025 року було опубліковано відповідне оголошення про те, що загублений вищенаведений сертифікат та те, що його слід вважати недійсним. Хустська РДА повідомила представника позивачки про те, що у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). Позивачка зазначає, що підтвердження права на земельну частку (пай) для ОСОБА_1 є важливим, оскільки надасть їй змогу реалізувати в подальшому свої права та інтереси, отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.02.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Відповідач, Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 12.02.2025 року, станом на 02.04.2025 року відповідач відзив на позовну заяву не подавала як і будь-які інші заяви та клопотання, строк для подачі відзиву сплив.

Відповідач, Хустська районна державна адміністрація, копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 14.02.2025 року, станом на 02.04.2025 року відповідач відзив на позовну заяву не подавала як і будь-які інші заяви та клопотання, строк для подачі відзиву сплив.

Оцінивши зміст позову, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини

Згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.10.1988 року прийнята на роботу в колгосп ім.Кірова на посаду секретаря-друкарки, а з 03.01.2001 року звільнена з роботи у зв`язку з скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з листом Архівного відділу Хустської районної військової адміністрації від 28.10.2024 року №163/01-24 розпорядженням Міжгірської РДА №74 від 25.02.1993 року колгосп ім.Кірова реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Бескид»; відповідно до протоколу загальних зборів КСГП «Бескид» КСП «Бескид» реорганізоване у сільськогосподарський виробничий кооператив «Бескид» (протокол №1 від 03.03.2000 року).

Згідно з відповіддю ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області №29-7-0.31-345/2-25 від 24.01.2025 року Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117 по КСП «Бескид» с.Нижній Студений Міжгірського району виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197, розмір земельної частки (паю) 0,71 умовних кадастрових гектарів.

Згідно з довідкою Нижньостуденівської сільради №1103 від 04.11.2020 року власником втраченого Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117 є ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю Хустської районної військової адміністрації від 22.01.2025 №01-27/147 у зв`язку із відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) адміністрація не може видати новий бланк сертифіката взамін втраченого та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з оголошенням у газеті «Верховина» від 06.02.2025 року №4 (11155) втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117 у майні КСП «Бескид», виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197 на ім`я ОСОБА_1 , його слід вважати втраченим.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 5 цього Указу, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно ст.3 цього Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Судом встановлено, що позивачці було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117 як члену КСП «Бескид» с.Нижній Студений Міжгірського району на підставі розпорядження Міжгірської РДА від 07.04.1997 року №197. Однак позивачка втратила оригінал зазначеного сертифіката, який вважається правовстановлюючим документом при реалізації нею права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.а) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведені норми права та встановлені судом обставини, приходжу до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид» села Нижній Студений Міжгірського (на даний час Хустського) району Закарпатської області площею 0,71 в умовних кадастрових гектарах, згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0042117, виданого на підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 07.04.1997 року №197, зареєстрованого 06.02.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №382.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 02.04.2025.

Суддя: В. П. Кривка