Справа №590/469/24
Провадження № 2/590/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Ямпільський районний суд Сумської області

у складі головуючої судді - Сатарової О.В.,

за участі секретаря с/з - Савченко А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника служби у справах дітей Киреєвої Г.В.

неповнолітнього ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ямпіль Шосткинського району Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 /зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_4 , /зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 /, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей Свеської селищної ради (41226, Сумська область, Шосткинський район, селище Свеса, вулиця Грушевського, 31)

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом до відповідача, просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що 12.04.2013 року розірвано шлюб між ним та відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина в школі, його станом здоров`я, дитина проживає з позивачем, знаходиться на його утриманні і вихованні, відповідач разом з дитиною не проживає, у вихованні сина участі не приймає, позивач з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України був мобілізований до лав Збройних сил України, неповнолітня дитина у цей період перебувала у родичів позивача, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 21-РС від 16.03.2023 позивача було звільнено з військової служби на підставі ч.4 п.2 підпункту г) ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який самостійно виховує дитину до 18 років).

Інформація про рух справи

Ухвалою від 08.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.06.2024, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Позивач ОСОБА_1 17.06.2024 через канцелярію суду подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність /а.с.29/.

Відповідач ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не прибула з невідомих суду причин. Про дату, час та місце підготовчого судового засідання сповіщалась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 , відзив на позовну заяву відповідач не подала.

Представник третьої особи, начальник служби у справах дітей Свеської селищної ради Пода Галина Іванівна 17.06.2024 через канцелярію суду надала заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутність, не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду, просила надати строк для підготовки висновку щодо позбавлення відповідачки батьківських прав до 25.07.2024 /а.с.27/.

17.06.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду на 29.07.2024, зобов`язано службу у справах дітей Свеської селищної ради в строк до 29.07.2024 надати висновок щодо позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.07.2024 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

31.07.2024 представник заінтересованої особи, начальник служби у справах дітей Пода Галина через канцелярію суду подала рішення виконавчого комітет Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області № 9 пр. 54 від 25.07.2024 Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, та висновок органу опіки та піклування Свеської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 31.10.2024 відмовлено у прийняті визнання відповідачем ОСОБА_6 позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Свеської селищної ради про позбавлення батьківських прав та продовжено судовий розгляд, визнано обов`язковою явку в судове засідання відповідача ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень у справі.

Заяви та клопотання сторін

Відповідач ОСОБА_5 09.07.2024 подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує /а.с.37/.

04.04.2025 Відповідач ОСОБА_5 надала суду телефонограму про розгляд справи без її участі.

04.04.2025 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, згідно якого просить суд не стягувати з відповідачки на його користь судового збору та аліментів на утримання сина.

Пояснення сторін, які беруть участь у справі

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду позовні вимоги та обставини зазначені в позові підтримав в повному обсязі. Зазначив, що після розірвання в 2013 році шлюбу між ним та ОСОБА_5 дитина, син ОСОБА_7 проживав з відповідачкою, проте з 2017 року після того, як ОСОБА_5 зникла, без будь-яких причин не вийшла на роботу та про своє місце знаходження нікому не повідомила, з приводу чого її навіть було оголошено в розшук, та по теперішній час син проживає разом з ним. Весь цей час, як син проживає з ним, відповідачка життям сина не цікавилась, з дитиною не спілкувалась, участі в його вихованні та утриманні не приймала. При випадковій зустрічі з позивачкою, остання йому повідомила, що участі в судових засіданнях приймати не бажає, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідачка психічними хворобами, на скільки йому відомо, не страждає. Де на даний час мешкає та працює йому не відомо. Спілкуватися з сином не забороняв.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник Служби у справах дітей Свеської селищної ради Кірєєва Г.В. під час судового засідання 10.03.2025 року позовні вимоги позивача підтримала. Повідомила суд про проведену службою роботу з сім`єю в зв`язку з розглядом даної справи. В спілкуванні в телефонному режимі з відповідачкою, остання повідомила, що їй відомі наслідки позбавлення її батьківських прав, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. При спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_2 останній повідомив, що йому комфортно проживати разом з батьком, з матір`ю не спілкується.

В судове засідання 04.04.2025 Представник Служби у справах дітей Свеської селищної ради Кірєєва Г.В. не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Неповнолітній ОСОБА_2 суду повідомив, що йому відомі передбачені ч.1 ст.166 СК України наслідки прийняття судом рішення щодо позбавлення його матері батьківських прав. Звернутися до суду з даною позовною заявою було його спільним з батьком рішенням, оскільки відповідачка жодним чином не приймає участі в його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям вже протягом тривалого часу. Без будь-яких на те причин та пояснень самоусунулась від його виховання, покинувши його. Батько жодним чином спілкуватися з матір`ю не забороняє та не перешкоджає, проте мати сама не бажає спілкуватися. На даний час мати з ним не спілкується, незважаючи на ту обставину, що він навчається зараз в м.Києві, де також проживає і працює його матір, вона жодного разу не намагалася з ним якось зв`язатись. Просить суд позбавити її батьківських прав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку передбачений ст.150 СК України.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Частиною 6 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд, враховуючи зміст вказаного висновку органу опіки та піклування, вважає його повним, всебічним та достатньо обґрунтованим, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи викладені в ньому обставини знайшли своє підтвердження.

При ухвалені рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України», де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (п. 48).

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Фактичні обставини встановлені судом; зміст спірних правовідносин; докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; оцінка доказів та аргументів сторін.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Ямпіль, Ямпільського району Сумської області, актовий запис про народження від 03.10.2007 року № 41, батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 . /а.с. 7 копія свідоцтва про народження/.

Відповідно до копії витягу № 383 /а.с.8/ ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії акта обстеження житлових умов проживання заявника від 11.04.2024 №98 /а.с.9/, ОСОБА_1 дійсно проживає з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сам виховує дитину, мати ОСОБА_5 разом з родиною не проживає, у вихованні сина участі не приймає.

Відповідно до довідки Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 11.04.2024 № 381 /а.с.10/ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на його утриманні. Мати ОСОБА_5 з родиною не проживає, у вихованні сина участі не приймає, довідка видана на підставі акта обстеження житлових умов від 11.04.2024 № 98/.

Відповідно до відповіді на запит ОСОБА_1 , адміністрація Свеської спеціалізованої школи I-III ступенів №2 «Ліцей» від 03.04.2024 за вихідним № 01-10/73повідомила наступне /а.с.11-12/ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зарахований до Свеської спеціалізованої школи I-III ступенів №2 «Ліцей» 23.08.2013 року до 1-А класу. У 2023 році перейшов до 11 класу, класний керівник ОСОБА_8 . За роки навчання мати ОСОБА_5 навчальний заклад відвідувала та цікавилась успішністю дитини у початковій школі , 1-4 класи. З 2017-2018 навчального року (з 5 класу по сьогодення) мати, ОСОБА_5 навчальний заклад не відвідувала та успішністю дитини не цікавилась. Усі загальні заходи, що проводились у навчальному закладі, мати ОСОБА_5 не відвідувала. Під час навчання ОСОБА_2 регулярно відвідує батьківські збори батько ОСОБА_1 ,, та рідні з його боку. Мати, ОСОБА_5 , з 2017-2018 навчального року з 5 ласу по сьогодення, жодного разу не приходила до навчального закладу. Свеська спеціалізована школаI-III ступенів №2 «Ліцей» Свеської селищної ради Сумської області з матір`ю дитини з питань виховання неповнолітнього ОСОБА_2 не співпрацювала. Щодо піклування матір`ю ОСОБА_5 , про фізичний та духовний розвиток неповнолітнього ОСОБА_2 , інформацію заклад освіти надати не може, у зв`язку із тим, що мати ОСОБА_5 , Свеську спеціалізовану школу I-III ступенів №2 «Ліцей» жодного разу не відвідувала з 2017 - 2018 навчального року. Батько, ОСОБА_1 , постійно брав участь у вихованні сина, ОСОБА_2 , та активно співпрацював зі Свеською спеціалізованою школою I-III ступенів №2 «Ліцей» Свеської селищної ради Сумської області щодо фізичного та духовного розвитку дитини. З 24.02.2022 Свеська спеціалізована школа I-III ступенів №2 «Ліцей» Свеської селищної ради Сумської області була переведена на дистанційну форму навчання, і по теперішній час жодних звернень від ОСОБА_5 , щодо навчання її дитини, неповнолітнього ОСОБА_2 , не надходило.

Відповідно до копії витягу з рішення Свеської селищної ради від 25.01.2024 № 28 пр.45 /а.с.13/, надано неповнолітньому ОСОБА_2 надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2023 /а.с.14/ Солдата ОСОБА_1 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу від 16.03.2023 року № 21-РС у запас, за пунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) частини 4 пункту 2 підпункту г) статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», вважається таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення НОМЕР_3 , видане 02.11.2023 року /а.с.15, копія посвідчення/.

Відповідно до копії висновку органу опіки та піклування Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Свеської селищної ради від 25.07.2024 № 9 пр.53 /а.с. 39/ визнано за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 /а.с. 40/, при складанні висновку органом опіки та піклування Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області досліджені документи, надані ОСОБА_1 , а саме: рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 12.04.2013 року у справі 590/342/13-ц, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; витяг про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 08.07.2024 № 766, виданий Свеською Селищною радою, відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований та фактично проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , довідку Свеської селищної ради від 10.07.2024 №787, відповідно до якої мати дитини ОСОБА_5 з дитиною не проживає з 2017 року, участі у вихованні не приймає; довідку Свеської спеціалізованої школи I-III ступенів №2 «Ліцей», за змістом якої ОСОБА_2 є учнем даного закладу з 2013 по 2024 р. Батько дитини ОСОБА_1 приймав активну участі у навчанні та вихованні дитини, відвідував батьківські збори, цікавився навчанням дитини. Мати неповнолітнього ОСОБА_5 з 2017-2018 навчального року по теперішній час участі у навчанні та вихованні дитини не приймала, успішністю дитини не цікавилась, навчальний заклад не відвідувала; довідку від 10.07.2024 № 216 виданою ПАТ «Свеський насосний завод», відповідно до якої ОСОБА_1 працевлаштований та с 2008 року працює в ПАТ «Свеський насосний завод»; довідки КНП «Ямпільська лікарня» від 16.06.2024, відповідно до яких ОСОБА_1 на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, про що свідчить характеристика депутата Свеської селищної ради, до адміністративної відповідальності не притягався, крім того за результатом проведеної бесіди з батьком дитини ОСОБА_1 встановлено, що батьки дитини розлучені, проживають окремо, з 2017 року неповнолітній ОСОБА_7 весь час проживав з батьком, мати з сином не спілкується, матеріально дитину не утримує. Під час обстеження умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що він проживає в квартирі, яка складається з 3-х кімнат, коридору та кухні, опалення газове, індивідуальне, водопостачання та водовідведення централізоване. У кімнатах є всі необхідні меблі, з побутової техніки - холодильник, пральна машина, телевізор та інше. Для дитини відведена окрема кімната, облаштоване спальне місце, місце для приготування уроків, дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону. В наявності продукти харчування. За місцем проживання батька створені належні умови для проживання та виховання дитини. За результатом бесіди з неповнолітнім ОСОБА_2 встановлено, що дитина почувається комфортно проживаючи зі своїм батьком, мати не цікавиться його життям, не відвідує його не телефонує. Відповідно до листа КУ « Центр надання соціальних послуг» від 09.07.2024 № 01-1/72, за результатами проведеної оцінки потреб сім`ї встановлено, що батько дитини ОСОБА_1 здатний виконувати обов`язки з виховання дитини та належним чином доглядати за нею та забезпечувати її потреби. З метою з`ясування думки матері та її пропозиції стосовно питання позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина, службою у справах дітей Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області був направлений лист до служби у справах дітей за місцем проживання матері неповнолітнього ОСОБА_2 . Відповідно до інформації служби у справах дітей Ямпільської селищної ради Шосткинського району Сумської області, встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою : АДРЕСА_4 , періодично від`їжджає до міста Києва на заробітки. Під час проведення бесіди з ОСОБА_5 підтвердила факт того, що свої батьківські обов`язки не виконує у обсязі, необхідному для забезпечення повноцінного розвитку та виховання свого сина, з дитиною не проживає та не спілкується, також ОСОБА_5 повідомила, що вона згодна на позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , про що надала відповідну заяву.

Згідно отриманої на запит суду інформації від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області дійсно за фактом розшуку ОСОБА_5 . Відділом поліцейської діяльності №1 (с.Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області було відкрито кримінальне провадження №0000304 від 12.12.2017 за фактом розшуку безвісно зниклої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 03.12.2017 після добового чергування в Ямпільській ЦРЛ не повернулася за місцем мешкання.

Висновок суду першої інстанції

Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що фактично відповідачка не цікавилася життям сина, всі питання щодо його виховання вирішуються батьком, мати не бере участь у вихованні сина, хоча їй відомо місце проживання дитини, жодних перешкод у спілкуванні з сином, участі в його вихованні, утриманні, у відповідача немає.

Процесуальна бездіяльність відповідачки під час слухання справи в суді, не зважаючи на вжиті судом заходи щодо забезпечення її участі при розгляді справи, свідчить про відсутність у неї зацікавленості щодо дитини.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 сплачено судовій збір в сумі 1211 грн. 20 коп. /а.с.1/.

Проте суд враховує позицію позивача, який просить не стягувати з відповідачки вказану суму судового збору на його користь.

На підставі ст.ст. 150, 164 ч.1 п.2, ст. 165, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.6 ст.164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним чинності направити державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повний текст складено 04.04.2025.

Суддя : О.В. Сатарова