Справа № 645/6917/24
Провадження № 2/645/548/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Мартинової О.М.

секретар судового засідання Кривченко Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, пов`язані з постачанням теплової енергії та гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 року позивач Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, яким просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за надані комунальні послуги, пов`язані з постачанням теплової енергії та гарячої води за період з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року у загальному розмірі в сумі 70214 грн. 38 коп., з яких:

61429,12 грн. - за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року;

793,80 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року;

5726,13 грн. - за послугу з постачання гарячої води за період з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року;

477,12 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року;

1349,46 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року;

438,75 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; та судові витрати в сумі 3028.00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячої води. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за вказані комунальні послуги не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 70214 грн. 38 коп, яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Крім того, просили стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

09.12.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги останній не визнає з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 зазначає, що в квартирі АДРЕСА_1 він лише зареєстрований з 02.02.2011 року, однак власником цієї квартири дружина ОСОБА_2 . При цьому вказує, що він та ОСОБА_2 з 2019 року по теперішній час постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де він з 05.04.2022 року мешкає як внутрішньо-переміщена особа. Крім того, відповідач вказав, що в силу свого стану здоров`я і віку він є пенсіонером, інвалідом, постійно приймає ліки. Також зазначив, що його дружина ОСОБА_2 має астму 4-го ступеню. ОСОБА_1 звернув увагу, що він не є власником квартири та не укладав Індивідуальний договір із КП «Харківські теплові мережі» на отримання їх послуг. При цьому наголосив, що він не отримував ці послуги у період з 2019 року по теперішній час, оскільки фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . Також з 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією РФ на території України постачання гарячої води і теплової енергії КП «Харківські теплові мережі» було припинене. Крім того звернув увагу, що міський голова Харкова Терехов І.О. неодноразово у своїх інтерв`ю повідомляв про те, що у м. Харкові, як у місті де проходять бойові дії комунальні послуги із жителів м.Харкова стягуватися не будуть. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що надана представником позивача довідка про склад сім`ї містить недостовірну інформацію. Разом з тим, ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив застосувати строки давності. В зв`язку з вище зазначеним відповідач просив позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» залишити без задоволення.

23.01.2025 року до суду від представника позивача Редька С.І. надійшла відповідь на відзив, якою просив залучити до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість та судовий збір.

Ухвалою суду від 29.01.2025 року ОСОБА_3 залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

У судове засідання представник позивача КП «ХТМ» - Редька С.І. не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

28.01.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи за його відсутності.

03.02.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи за її відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані сторонами і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 01.02.1999 року та копією договору дарування 2/3 частини квартири.

Відповідно до змісту Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 21.11.2024 року ОСОБА_1 з 02.02.2011 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

Відповідачі користуються тепловою енергією, яку КП «Харківські теплові мережі» подає в житлове приміщення.

Таким чином відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є споживачами послуг з теплопостачання, які надає КП «Харківські теплові мережі».

Згідно з рішенням Харківського міськвиконкому від 23 грудня 1998 року № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» (зі змінами, внесеними рішенням від 30 вересня 2001 року № 946) позивач є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова.

В обґрунтування розміру позовних вимог позивачем надано розрахунки на суму 70214,38 грн, заборгованість за надані послуги, що утворилась за період з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року. Позивач посилається на те, що відповідачами не виконуються обов`язки щодо сплати вартості послуг з теплопостачання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірної заборгованості регулювалися Законом України № 1875-ІV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон № 1875-ІV), в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону №1875-ІV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з ч. 2 ст.14 Закону № 1875-ІV ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №1875-ІV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтею 3 цього Закону визначені предмет його регулювання і суб`єкти у сфері житлово-комунальних послуг.

31.10.2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Договір, Індивідуальний договір), що встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу, та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

З 01.12.2021 року на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. № 2189-VIII у багатоквартирних будинках набрали чинності вказані вище індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії на індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на вищезазначеному сайті КП «ХТМ».

Відповідно до п.4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п.п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Пунктами 32-34 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком виплата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з п.п. 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила № 630), які діяли на час утворення заборгованості до 01.05.2022 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Плата за послугу розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (п. 33 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182).

Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «ХТМ» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року.

Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення.

Окрім того, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

У період з березня 2007 року по червень 2022 року КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду КП «Жилкомсервіс».

З 01 липня 2022 року набрали чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет (www.hts.kharkov.ua) 01 червня 2022 року (далі - Публічні договори).

Cтаттею 1 Закону України «Про Житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до абз. 2,3 п. 32 Індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18.

Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі не виконували свої обов`язки з оплати послуг теплопостачання, які фактично були надані КП «Харківські теплові мережі».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.

Тобто, Закон установлює, що: "під час дії карантину, строки, визначені статтею 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину".

З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківськя теплові мережі» із даною позовною заявою 18.11.2024 року та період нарахування останнім заборгованості за надані послуги, який становить з 01.04.2016 року по 30.09.2024 року, то трирічний строк позовної давності щодо платежів за період з 01.04.2016 року по 01.04.2017 року включно позивачем пропущено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість за період з 02.04.2017 року по 30.09.2024 року за послуги з теплопостачання у межах трирічного строку позовної давності, яка складає 55138,21 грн.

Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 793,80 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 477,12 грн. - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року; 1349,46 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року; 438,75 грн. - за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 30.09.2024 року.

За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №16066 від 04.11.2025 року стороною позивача при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн..

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому стягненню з відповідачів пропорційно частці задоволених вимог підлягає 2756,70 грн. судового збору в рівних частках по 1378,35 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 19.07.2024 року безстроково (довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 956236).

З урахуванням того, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в зв`язку з інвалідністю, так як має 2 групу інвалідності, враховуючи задоволення позовних вимог КП «ХТМ», здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені судові витрати зі сплати судового збору з відповідача ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» у розмірі 1378,35 грн. та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 178, 247, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, пов`язані з постачанням теплової енергії та гарячої води - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані комунальні послуги, пов`язані з постачанням теплової енергії та гарячої води за період з 02.04.2017 року по 30.09.2024 року в загальному розмірі 63923 гривень 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 35 коп.

Судові витрати у розмірі 1378 грн. 35 коп. віднести за рахунок держави.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», IBAN: НОМЕР_3 у ФХОУ ОФО «Державний ощадний банк України», , місцезнаходження: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 місце реєстрації: АДРЕСА_2 , яка є власником квартири АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2025 року.

Суддя О.М. Мартинова