Провадження №2/523/514/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке під час розгляду справи змінило назву на ТОВ «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» звернулось з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 30353,96грн.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 15.06.2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6765957 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 202-ОД від 10.02.2022р. та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов кредитного договору відповідач отримала грошові кошти у розмірі 11 800 гривень, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,99 % на день, строком на 360 днів.

27.05.2024р. року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором №6765957. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останньої , яку вона зазначила при укладені кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, її заборгованість по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає заборгованість в розмірі 8097,77грн. - тіло кредиту, 20 161,24грн. - нараховані проценти, а всього 30353,96грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, з яких 2422,40 грн. судовий збір та 10 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді 19.12.2024р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.01.2025р. від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що:

матеріали справи не містять відомостей про її картковий рахунок, як позичальника;

матеріли справи не містять відомостей про її волевиявлення щодо отримання кредиту та суми бажаного кредиту;

відсутні докази про перерахування коштів в розмірі 11800,00грн. 15.06.2023р. на її рахунок;

відсутні докази розміру заборгованості по кредиту;

відсутні докази того, що саме її електронним цифровим підписом був підписаний договір № 4586681;

відсутні докази відправлення та отримання нею відомостей про відступлення права вимоги.

09.01.2025р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка зводиться до спростування доводів викладених відповідачкою у відзиві на позовну заяву.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Неявка сторін по справі не є перешкодою в розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6765957 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022р. та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов кредитного договору відповідач отримала грошові кошти у розмірі 11 800 гривень, зі сплатою стандартної процентної ставки 1,99 % на день, періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, строком на 360 днів.

Договір був укладений в електронній формі, шляхом його підписання з боку ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «С9615» отриманого в особистому кабінете.

Після укладання договору, ТОВ «Авентус Україна» виконало прийняті на себе зобов`язання шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку № НОМЕР_1 , зазначену ОСОБА_1 у кредитному договорі.

Факт перерахування грошових коштів на означену банківську картку підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактований Дім».

Факт належності банківської картки № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 підтверджується відповіддю АТ КБ «Приват-Банк» від 03.03.20025р., витребуваного судом за клопотанням представника позивача. Крім того, наданою відповіддю підтверджено, що на вказану банківську картку 15.06.2023р. було здійснено переказ коштів на суму 11800,00грн.

27.05.2024р. року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором №6765957. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останньої, яку вона зазначила при укладені кредитного договору.

За твердженням представника позивача, відповідач ОСОБА_1 прийняті на себе кредитні зобов`язання не виконала.

Вважаючи, що відповідачем не виконанні прийняті на себе зобов`язання, позивачем проведено розрахунок заборгованість відповідача по кредитному договору на суму 30353,96грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 8097,77грн., нарахованих процентів в розмірі 20 161,24грн.

Розмір заборгованості підтверджується наданою карткою обліку Договору (розрахунок заборгованості) за кредитивним договором №6765957 від 15.06.2023р., розрахунком заборгованості наданий позивачем за період з 27.05.2024р. по 08.06.2024р., які не спростовані з боку відповідача.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачкою прийнятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 353,96грн.

Щодо заперечень, наданих з боку відповідачки то такі судом відхиляються з огляду на їх невідповідності дослідженим судом матеріалам справи.

Так, позивачем спростований факт належності відповідачці банківської картки, номер якої був вказаний у кредитному договорі № 6765957, а також факт перерахування 15.06.2023р. на вказану картку суми кредиту в розмірі 11800,00грн. Відтак, такі твердження є хибними та не заслуговують на увагу.

Як встановлено судом та зазначено у даному рішенні суду, кредитний договір № 6765957 був укладений в електронній формі, особливості укладання якого визначені Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підпис - одноразовим ідентифікатором «С9615». Тобто, договір був укладений у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України та між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та ОСОБА_1 підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

З огляду на викладене є безпідставні твердження ОСОБА_1 про відсутність її волевиявлення при підписанні кредитного договору.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачки про відсутність доказів того, що саме її електронним цифровим підписом був підписаний договір № 4586681, так як предметом розгляду даної цивільної справи є кредитний договір № 6765957.

Щодо аргументів про не відправлення на адресу відповідачки відомостей про відступлення права вимоги то таке спростовується доказами про таке направлення на електронну адресу ОСОБА_1 .

Крім того, навіть якщо припустити обставину не направлення та не повідомлення відповідачку про відступлення права вимоги до нового кредитора, то таке не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що по перше, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ч.1 ст.516 ЦК України), по друге якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2 ст.516 ЦК України).

Відповідачем не надано відомостей про виконання кредитного зобов`язання перед первісним кредитором.

Відповідно до ст.137,141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

При цьому суд констатує, що в силу частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між тим, ОСОБА_1 вмотивованого клопотання про зменшення витрат правничу допомогу суду не подала.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 30353,96грн., судовий збір в розмірі 2422,40грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст Капітал», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 02 квітня 2025р.

Суддя