єдиний унікальний номер справи 546/276/25
номер провадження 2-н/546/41/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

02 квітня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі № 546/276/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

27.03.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Зіненка Ю.В.

28.03.2025 суддя Зіненко Ю.В. заявив самовідвід у справі № 546/276/25, провадження № 2-н/546/41/25, який було задоволено ухвалою від 28.03.2025.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Лівер І.В.

31.03.2025 суддя Лівер І.В. заявила самовідвід у справі № 546/276/25, провадження № 2-н/546/41/25, який було задоволено ухвалою від 31.03.2025.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025, головуючим суддею визначено суддю Романенко О.О.

02 квітня 2025 року суддею заявлено самовідвід, який обґрунтований тим, що наказом керівника апарату Решетилівського районного суду № 51а-ОС Лобода Н.І. призначена на посаду секретаря суду з 05 липня 2024 року та на даний момент працює у Решетилівському районному суді Полтавської області.

Вказані обставини можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі як з боку боржника, так і з боку стороннього спостерігача.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів передбачено, що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому засіданні судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін у конкретному спорі, але і зі сторони суспільства в цілому. При цьому, суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача, інакше довір`я до незалежності судової влади буде підірвано.

У рішенні у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року ЄСПЛ нагадує, що безсторонність у значенні, наведеному в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви із цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів, які можуть бути перевірені. У зв`язку із цим навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству, передусім сторонам у процесі.

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є довіра до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що заява головуючого судді Романенко О.О. про самовідвід підлягає задоволенню з підстав викладених у даній заяві. Заяву необхідно передати до канцелярії суду для повторного розподілу за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-41, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву судді Романенко О.О. про самовідвід у цивільній справі № 546/276/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Цивільну справу № 546/276/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2025 року.

Суддя О.О. Романенко