ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1961/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Боярської Є.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про поділ майна подружжя.

Від представника відповідача адвоката Кукарека К.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, в обґрунтування клопотання зазначено, що матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за 4 роки до відкриття провадження у справі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує нормою ст. 60 СК України. В той же час в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі є правонаступниками померлого ОСОБА_8 , в частині володіння, користування чи розпорядження спірним майном. Враховуючи наведене до моменту видачі свідоцтва про право власності на спадщину, та державної реєстрації прав спадкоємців у відповідності до вимог законодавства України, останні не можуть бути відповідачами за вимогою про поділ майна. З урахуванням викладеного просить закрити провадження по вказаній цивільній справі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримали клопотання адвоката Кукареки К.С.

Відповідач ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що відсутні підстави для закриття провадження.

Суд заслухавши сторони, приходить до наступного.

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 ЦПК України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на частину статутного капіталу ПП «Інтер -Дрейк»

Враховуючи наведене, предметом спору у вказаній цивільній справі є саме поділу майна подружжя.

При цьому, наявність або відсутність порушення прав позивача буде досліджуватись судом при розгляді справи по суті.

Крім того, суд враховує, що на вказаній стадії розгляду справи суд позбавлений можливості надати оцінку твердженням представника відповідача, щодо відсутності предмету спору у вказаній цивільній справі, а тому клопотання про закриття провадження є передчасним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 4, 13, 255, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у вказаній цивільній справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали виготовлено 28.03.2025 року.

Суддя С.В. Кулик