01.04.2025 Справа № 940/539/25
Провадження по справі № 2/940/312/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з держави російська федерація 3500000 гривень моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, стягнути з держави Україна 1 гривню моральної шкоди, завданої порушенням його права на мир, та 1 гривню моральної шкоди за порушення його права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків.

При відкритті провадження у справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду самим фактом збройної агресії іншої держави стосовно держави України та порушенням його права на мир, що в свою чергу, не пов`язане з його вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, чи порушенням його права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Оскільки підстави заявлених позовних вимог позивачем не є тотожними підставам, які зазначені у п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави вважати позивача таким, що в силу вимог закону звільнений від сплати судового збору.

Крім того, окремою підставою звільнення від сплати судового збору позивачем також зазначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, позивачем не зазначено та не надано доказів того, що в умовах збройної агресії російської федерації органи держави Україна та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, ухвалювали незаконні рішення, в інший спосіб незаконно діяли, внаслідок чого це призвело до негативних наслідків у виді моральний страждань позивача, зокрема не вказано хто, коли та які незаконні рішення приймав, та які наслідки вони мали для позивача.

Так, серед способів захисту порушених прав та інтересів у п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлене визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, аналіз норм матеріального та процесуального права у їх сукупності свідчить про те, що підставою звільнення від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, заподіяними особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є наявність судового рішення, яке набрало законної сили, та якими встановлені такі факти.

З цього слідує, що позивач у своїй позовній заяві повинен довести у передбаченому законом порядку незаконність рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади під час збройної агресії російської федерації та негативні наслідки, які вони мали для позивача.

За таких обставин, положення п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не можуть застосовуватись до правовідносин, що є предметом розгляду та за подання позову в цій частині позивач не звільняється від сплати судового збору.

Водночас, окремо позивачем також зазначено підставу для звільнення від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У цьому випадку вказана норма не може бути застосована до правовідносин, які є предметом розгляду в цивільній справі, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами не охоплюються сферою дії цього закону, позивач та відповідачі у справі не є споживачем та виробником (продавцем) товарів, робіт, послуг.

За таких обставин, положення п. 11 ч. 2 ст. 3, п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягають до застосування у цій справі.

Інших обставин, які б давали підстави для звільнення позивача від сплати судового збору не зазначено, тому, заявлені вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слід зауважити, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (постанова Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц).

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3028 грн.

Відтак, з урахуванням ставок судового збору чинними у 2025 році та двох позовних вимог, за подання позовної заяви розмір судового збору, який необхідно сплатити позивачу, становить 16351,20 грн, що складається із 15140,00 грн (за заявлену вимогу про відшкодування 3500000 грн моральної шкоди із держави російська федерація) та 1211,20 грн (за заявлену вимогу про відшкодування 2 грн моральної шкоди із держави Україна).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене, позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, необхідно залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути вищевказані недоліки протягом п`яти днів.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, держави російська федерація в особі посольства держави російська федерація в Польщі, про відшкодування моральної шкоди завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупації російською федерацією частини території України, порушенням прав на мир та правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади України в частині добросовісності, внаслідок неналежного виконання своїх позитивних обов`язків, залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.МАНДЗЮК