Справа № 127/2-5476/09
Провадження 6/127/71/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заяву мотивовано, що рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці 03.11.2009 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького міського відділення № 8672 боргу за договором про іпотечний кредит № 1357 від 13.02.2008 року в сумі 1182495, 25 грн., з яких: 988888, 88 грн. - основного боргу, 181703, 42 грн. - відсотків за користування кредитом, 11902,95 грн. пені. Даний виконавчий лист перебував на виконанні у Першому відділі ДВС у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ). Постановою від 07.03.2025 року закінчено виконавче провадження в зв`язку з повним виконанням виконавчого листа № 2-5476/09, а тому наявні усі підстави для визнання виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного вище рішення суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати виконавчий лист №2-5476/09 виданий 23.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити.

Представник боржника в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді заяви судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Ленінським районним судом м. Вінниці 03.11.2009 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького міського відділення № 8672 боргу за договором про іпотечний кредит № 1357 від 13.02.2008 року в сумі 1182495, 25 грн., з яких: 988888, 88 грн. - основного боргу, 181703, 42 грн. - відсотків за користування кредитом, 11902,95 грн. пені.

Даний виконавчий лист перебував на виконанні у Першому відділі ДВС у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ).

Постановою від 07.03.2025 року закінчено виконавче провадження в зв`язку з повним виконанням виконавчого листа № 2-5476/09

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК Україна зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстава визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково в зв`язку з виконанням зобов`язання боржника частково іншою особою є матеріально правовою підставою (глава 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої ЦК України).

В зв`язку з вищевикладеним, суд доходить до висновку, що заборгованість, розмір якої стягнутий рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.11.2009року по цивільній справі № 2-5476/09, відсутня у зв`язку з повним виконанням, а тому наявні усі підстави для визнання виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного вище рішення суду, таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2-5476/09 виданий 23.02.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: