ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15803/24

Провадження № 22-з/820/60/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/15803/24 за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ткачука Юрія Георгійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з заявою, суд

в с т а н о в и в:

У червня 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» звернулося до суду з позовом, в якому товариство просило визнати недійсними договори дарування приміщень кіосків (магазинів) № 1, № 3, №5, № 7, № 9, №11 квартал №17, алея №1, загальною площею по 28 кв.м. кожний, які знаходяться за адресою: Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, автодорога Н-03 Житомир-Чернівці 191 км + 520 м праворуч, які посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А., які укладені між дарувальником ОСОБА_1 та обдарованою ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року позов задоволено, визнано недійсними договори дарування приміщень кіосків (магазинів) № 1, № 3, №5, № 7, № 9, №11 квартал №17, алея №1, загальною площею по 28 кв.м. кожний, які знаходяться за адресою: Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, автодорога Н-03 Житомир-Чернівці 191 км + 520 м праворуч, які посвідчені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз Оленою Анатоліївною, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину № НОМЕР_1 , запис про право власності №16054760, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №3 - 250, запис про право власності №16054772, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №5 - 250, запис про право власності №16054781, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №7 - 250, запис про право власності №16054793, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину № 9 - 250, запис про право власності №16054800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - магазину №11 - 250, запис про право власності №16054809, укладені між дарувальником ОСОБА_1 та обдарованою ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 та його представник адвокат Ткачук Ю.Г. не погодилися з таким рішенням суду першої інстанції подали апеляційну скаргу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ткачуком Ю.Г., задоволено частково, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Форінт» витрат на професійну правничу допомогу по 8000 грн. з кожного скасовано, в решті рішення залишено без змін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ткачук Ю.Г. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: зменшити стягнення судового збору за результатом розгляду справи в суді першої інстанції, частково стягнути із ТзОВ «ФК «Форінт» судовий збір за подачу ОСОБА_1 апеляційної скарги, частково стягнути з ТзОВ «ФК «Форінт» витрати на правничу допомогу при розгляді судової справи в суді першої інстанції, стягнути із ТзОВ «ФК «Форінт» витрати на правничу допомогу при розгляді судової справи в суді апеляційної інстанції.

При цьому, представник заявника посилається, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ткачуком Ю.Г., задоволено частково, однак судом апеляційної інстанції при частковому задоволенні апеляційної скарги не здійснено розподіл судових витрат, які понесені ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої і апеляційної інстанції. Так в суді першої інстанції представник відповідача, вказував що сума витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складала 16 000 грн, а в суді апеляційної інстанції - 15 000 грн. В судовому засіданні в дебатах представником Федосєєва А.І. згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України була здійснена відповідна заява про стягнення з ТзОВ «ФК «Форінт» судових витрат, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути 12 000 грн витрат на правничу допомогу, розмір якої підтверджується: Договором про надання правничої допомоги від 17.06.2024 року, Звітом про витрачений час на надання правничої допомоги від 13.03.2025 року та Актом приймання-передачі № 2 від 13.03.2025 року.

Представник ТзОВ «ФК «Форінт» - адвокат Думітращук В.А. подала відзив на заяву, вказує, що ОСОБА_1 помилково вважає, що якщо апеляційна скарга на рішення суду була частково задоволена, то існують підстави для покладення на ТзОВ «ФК «Форінт» витрат на правничу допомогу. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено повністю, визнано недійсними договори дарування кіосків. За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2025 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Тобто, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2024 року, яким вирішено позовні вимоги після апеляційного перегляду в цій частині не змінено по суті, а скасоване тільки в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу із відповідачів, що не є вирішенням справи по суті.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення просить відмовити, а у випадку задоволення заяви в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу просить зменшити розмір стягнення до 1 000 грн.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частин 2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України).

Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.

Відповідно частини 1 та пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Отже, позовна вимога - це фактична вимога позивача до відповідача, звернена через суд. Кваліфікація її через призму матеріального права як того, яким способом захисту вона є, відбувається в силу того, що позивачем здійснюється правова кваліфікація фактично підстави позову, а також в силу необхідності виконання припису статті 175 ЦПК України.

Поняття «позовна вимога» є поняттям процесуального права, яке є загальним і, по суті, має лише дві характеристики: може бути майновою або немайновою вимогою.

Отже, говорячи про позовну вимогу мають на увазі фактичну вимогу, яка є предметом розгляду у справі.

Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

Так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року позов ТзОВ «ФК «Форінт» задоволено, а постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 березня 2025 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «ФК «Форінт» залишено без змін, а апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 без задоволення

Відтак, правові підстави для стягнення з ТзОВ «ФК «Форінт» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи відсутні, оскільки ОСОБА_1 у даній справі є відповідачем, а рішенням суду, яке залишено без змін після перегляду справи в суді апеляційної інстанції, заявлені позовні вимоги товариства задоволено в повному обсязі, відтак відсутні підстави для розподілу судових витрат пропорційно до задоволених вимог, так як вимоги ОСОБА_1 судом першої так і апеляційної інстанції не задовольнялися.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності доказів щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь позивача по 8000 грн. з кожного витрат на професійну правничу допомогу підлягало скасованню, не є відмовою у задоволенні заявлених позовних вимог по суті справи.

З урахуванням наведеного, понесені ОСОБА_1 , який є відповідачем у даній справі, витрати на правничу допомогу покладаються на нього і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представник ОСОБА_1 адвоката Ткачука Юрія Георгійовича про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 квітня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова