Номер провадження 2/754/1748/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2025 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 22 701,60 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування наземного транспортного засобу № -10-01 від 11.05.2023, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/13333/23 від 05.10.20253, винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 визнано ОСОБА_2 . Згідно рахунку на оплату № 458 від 19.09.2023 вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 склала 26 689,50 грн. При цьому, ПрАТ «СК «ВУСО» факт ДТП 14.09.2023 було визнано страховим випадком. На підставі страхового акту співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого у розмірі 22 701,60 грн. Позивач вказує на те, що відшкодувавши матеріальну шкоду у розмірі 22 701,60 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, що сталась 14.09.2023, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування у розмірі 22 701,60 грн. Відповідно до витягу з централізованої бази даних МТСБУ у водія автомобіля «ВАЗ 21112» д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на момент ДТП не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. 15.04.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №15/04/2024 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування збитків в порядку регресу, завданих первісному кредитору за договором страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору, в тому числі за договором страхування № -10-01 від 11.05.2023. Таким чином до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 22 701,60 грн. Оскільки особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію здійснених витрат та понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

06 грудня 2024 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Строк визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання.

Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

14.09.2023 по вул. Закревського, 12 у м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 21112» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 .

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 05.10.2023 по справі 754/13333/23 встановлено, що подія сталася з вини ОСОБА_2 , останнього визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 .

Для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 , був організований огляд автомобіля.

Згідно з рахунком на оплату № 458 від 19.09.2023 вартість відновлювального ремонту автомобіля «RAVON R4» д/н НОМЕР_1 склала - 26 689,50 грн.

У відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування від 19.09.2023 за договором страхування № -10-01 від 11.05.2023 сума страхового відшкодування склала 22 701,60 грн.

Факт дороджньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.09.2023 ПрАТ СК «ВУСО» було визнано страховим випадком, що підтверджується страховим актом №2319085-1 від 26.09.2023.

На підставі страхового акту, на виконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 22 701,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №44373 від 26.09.2023.

Отже, сплативши страхове відшкодування в сумі 22 701,60 грн., внаслідок ДТП 14.09.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22 701,60 грн.

Згідно зі ст. 22 ЦК України позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

15.04.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до договору, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування №-10-01 від 11.05.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт отримання права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування №-10-01 від 11.05.2023 у розмірі 22 701,60 грн.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до вище викладеного та на підставі наведених правових норм, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми в загальному розмірі 22 701,60 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 16 352 грн.. при цьому позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги від 25.05.2024, копію додаткової угоди № 0509 від 05.09.2024, копією платіжного доручення від 05.09.2024.

Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 16 352 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а отже не відноситься до складних справ.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 4 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Таким чином, з відповідача на користь ФОП ОСОБА_1 підлягають до стягнення матеріальні збитки в порядку регресу у розмірі 22 701,60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 990, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.стково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 22 701,60 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 03.04.2025.

Суддя О.Б. Саламон