Справа № 635/7623/21
Провадження № 2/635/1085/2025
03 квітня 2025 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя О.В. Назаренко
за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , що діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 про усунення від права спадкування та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -
позивач звернулася із позовом, в якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 часток житлового будинку літ. А-1 житловою площею 53,0 кв.м., житловою 34,1 кв.м., допоміжною 18,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 12.12.2019 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 . Від попередніх шлюбів ОСОБА_5 мав трьох дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Чоловіку позивача належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , що був збудований ОСОБА_5 в 1985 році. Вказаний будинок був прийнятий до експлуатації, але право власності не зареєстроване. На час будівництва житлового будинку діяло законодавство, яке не пов`язує виникнення права власності з державною реєстрацією, тому ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
07 липня 2020 року ОСОБА_5 переніс ішемічний інсульт, був госпіталізований в КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», де йому було проведено оперативне лікування. Під час знаходження чоловіка у лікарні, він потребував цілодобового догляду та присутності родичів. Позивач здійснювала всі необхідні дії для підтримки чоловіка, знаходилася невідлучно при ньому у лікарні. Діти ОСОБА_5 відмовилися надавати підтримку батьку, не допомагали матеріально.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є позивач по справі ОСОБА_1 , та діти померлого повнолітній син ОСОБА_8 , повнолітня дочка відповідач ОСОБА_9 , неповнолітній син ОСОБА_10 . Враховуючі рівність часток спадкоємців кожний мав право на спадкування всього майна, що входить до складу спадщини.
Син померлого ОСОБА_5 відмовився від спадщини на користь позивача, таким чином остання отримала право спадкування частини житлового спірного будинку після смерті чоловіка. Одночасно з цим позивач вважає, що позивач вважає, що спадкоємець першої черги ОСОБА_2 у судовому порядку має бути усунена від спадкування після смерті свого батька, оскільки останній з 07 липня 2020 року по день смерті знаходився у безпорадному стані, був неспроможнім самостійно фізично та матеріально забезпечити умови свого життя, не мав можливості обходитись без стороннього догляду, допомоги та піклування.Відповідачу було відомо про безпорадний стан батька та потребу у матеріальній допомозі, у фізичній допомозі у виді догляду під час перебування у лікарні. Позивач зверталася за допомогою до відповідачки, оскільки не мала можливості нести всі матеріальні витрати на лікування, проте, після відмови відповідачки надавати таку допомогу, позивач була змушена звертатися за допомогою до своїх дітей та друзів чоловіка.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.10.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.
У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористалася.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.01.2022 зобов`язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П., надати відомості про спадкоємців ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області на момент надходження справи до суду була визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.
Ухвалою Полтавського районного Полтавської області від 03.11.2023 року передано цивільну справу №635/7623/21 для розгляду за виключною підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.07.2024 справу прийнято в провадження судді Назаренко Олега Володимировича.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2024 зобов`язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П., надати відомості про спадкоємців ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2024 року Підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , що діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 про усунення від права спадкування та визнання права власності у порядку спадкування за законом закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи
У судове засідання 03 квітня 2025 року сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Представник позивача через «Електронний суд» подала заяву, якою відмовляється від клопотання про допит свідків, просить розгляднути справу у її відсутність та відсутність впозивача, погоджується на ухвалення заочного рішення у спртаві.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, стороною якою він є шляхом направлення судових повісток по зареєстрованому місцю проживання відповідно до інформації наданою з Єдиного державного демографічного реєстру.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщеним належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Між позивачем та ОСОБА_5 12 грудня 2019 року укладено шлюб, що був зареєстрований виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 07. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
Судом встановлено, що подружжя проживало за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області № 228 від 20.05.2021 року вказаному будинку присвоєно адресу « АДРЕСА_1 »

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 16.10.2020 року № 719, за вищевказаною адресою зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 .

Як вбачається з акту депутата Безлюдівської селищної ради від 12.04.2021 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 2003 року за вказаною адресою фактично не проживають.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 був забудовником земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 1500 кв.м., розпочав самовільне будівництво житлового будинку з надвірними будівлями.

Виконавчим комітетом Хорошевської селищної ради народних депутатів прийнято рішення № 03 від 14 березня 1995 року «Про прийняття в експлуатацію самовільно побудоване будівництво в АДРЕСА_1 », яким оформлено та дозволено закінчити самовільно розпочате будівництво житлового будинку гр-ну ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 площею 68,25 кв.м. Після закінчення будівництва та прийомки житлового будинку в експлуатацію, оформити право особистої власності на нього на ім`я гр-на ОСОБА_5 .

Вказаним рішенням ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 1500 кв.м. в АДРЕСА_1 за рахунок селищної ради та дозволено будівництво гаражу площею 18,2 кв.м., сарай площею 21,0 кв.м., літню кухню площею 10,5 кв.м., літній душ площею 3,0 кв.м., вбиральню площею 2,25 кв.м. за вказаною адресою.

Згідно технічної інвентаризації станом на 01 липня 2021 року на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташований: житловий будинок літ. А-1 житловою площею 53,0 кв.м., житловою 34,1 кв.м., допоміжною 18,9 кв.м., надвірні будівлі та споруди льох літ. «Б-1», ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, вигрібна яма № 5. Всі зазначені об`єкті були збудовані в 1985 році, про що зазначено у технічному паспорті на спірний житловий будинок.

Згідно відповіді КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 26.11.2020 року № 160, за архівними матеріалами станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Розглядаючи питання щодо набуття ОСОБА_5 права власності на вказаний житловий будинок, суд виходить з наступного.

Як вбачається з технічної документації час закінчення будівництва житлового будинку з надвірними будівлями на земельній ділянці по АДРЕСА_1 1985 рік.

На час закінчення будівництва житлового будинку питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної інструкції до 19.01.1996 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться у сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Згідно наданої представником позивача відповіді Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 03 вересня 2021 року № 02-21/1669, в смт Хорошеве Харківського району Харківської області погосподарські книги у період часу з 1980 року до жовтня 2020 року не велися.

При таких обставинах, оскільки в смт Хорошеве Харківського району Харківської області не вели погосподарських книг, право власності ОСОБА_5 на спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 підтверджується фактом будівництва житлового будинку з господарськими спорудами, рішенням виконавчого комітету Хорошевської селищної ради народних депутатів прийнято № 03 від 14 березня 1995 року «Про прийняття в експлуатацію самовільно побудоване будівництво в АДРЕСА_1 », давністю володіння цим майном, фактом передачі йому земельної ділянки під збудоване майно, а також тим фактом, що забудовник з після закінчення будівництва житлового будинку та прийняття його в експлуатацію був зареєстрований у збудованому ним будинку разом з своїми дітьми.

При таких обставинах, суд вважає ОСОБА_5 таким, що набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області 15 жовтня 2020 року зроблено актовий запис № 101 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. від 28.05.2024 № 220/02-14, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 , спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Спадкоємець ОСОБА_6 подав заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_1 .

Приватим нотаріусом було повідомлено, що свідоцтва про спадщину не видавалися, заповіт від імені померлого ОСОБА_5 не посвідчувались.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 набула право на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, проте не оформила право власності на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. від 12.04.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Враховуючи встановлені судом обставини суд вважає ОСОБА_1 такою, що набула право власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З приводу позовної вимоги про усунення відповідача від спадкування після смерті батька, суд зазначає наступне.

Позивачем надано медичні документи, з яких вбачається перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані протягом з липня 2020 року по час смерті.

Так, згідно витягу із медичної карти стаціонарного хворого 9.8099 від 25.09.2020 року, виданого КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня»; витягу із медичної карти стаціонарного хворого № 3715 від 28.09.2020 року, виданого КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня», інформації КНП «Мереф`янська центральна районна лікарня» від 27.08.2021 року № 01-14/1879, стан ОСОБА_5 після оперативного втручання:

-22.07.2020 р. каротидна лівостороння ендактеректомія лівої внутрішньої сонної артерії;

-27.07.2020 р. тромбоектомія лівої внутрішньої сонної артерії;

-29.07.2020 р. декомпресивна краніотомія лівої лобно-скраневої-тім`яної ділянки;

Стан ОСОБА_5 після перенесеного інсульту та операцій важкий, стабільний, хворий на час виписки контакту недоступний.

Досліджені судом медичні документи та надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів свідчать про те, що позивач здійснювала догляд за чоловіком протягом всього часу перебування у безпорадному стані, придбавала медичні препарати, займалася похованням тощо.

Досліджений судом диск містить відеозапис, який фіксує розмову сторін, під час якої відповідач відмовляється надавати допомогу хворому батьку.

Відповідачем протягом тривалого часу перебування справи в суді не надано заперечень проти позовних вимог, доказів, які спростовують твердження позивача проти викладених у позові обставин.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тлумачення поняття «безпорадний стан» Верховний Суд України провів в справі №200/21452/15-ц від 17.10.2018 року. Це поняття стосувалося ст. 1259 ЦК України, але враховуючи, що вказана правова норма так само як і ст. 1224 ЦК України стосується спадкування і міститься в книзі шостій цього Кодексу, це тлумачення необхідно застосувати і в зазначеному спорі.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вказана позиція підтверджується також пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Вирішальним при цьому є медична документація.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає наявними підстави для усунення повнолітнього спадкоємця ОСОБА_2 від спадкування після смерті батька.

Суд зазначає, що у разі усунення ОСОБА_2 від спадкування, спадщина має розподілятися між трьома спадкоємцями у рівних частках. При таких обставинах, враховуючі відмову ОСОБА_6 від спадщини на користь позивача - ОСОБА_1 набуває право власності на 2/3 частин спадкового будинку.

Станом на час подання позову позивач понесла судові витрати у виді судового збору в сумі 1991, 30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 142, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 274, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 часток житлового будинку літ. А-1 житловою площею 53,0 кв.м., житловою 34,1 кв.м., допоміжною 18,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1991 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , що є законним представником неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Повний текст рішення суду складено 03 квітня 2025 року.

Суддя О.В. Назаренко