Провадження № 2/679/319/2025
Справа № 679/237/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі судового засідання Дмітрієвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нетішин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє представник адвокат Чернов В.В., звернулася до суду з позовною заявою до Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позову зазначила, що 11 квітня 2006 року позивач ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири, який зареєстрований в реєстрі 1514 та посвідчений приватним нотаріусом Франовською Л.С., придбала у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

В листопада 2024 року у позивача виникла потреба у продажі квартири, але таке право вона реалізувати не змогла, оскільки виявилося, що постановою Нетішинського МВ ДВС по виконавчому провадженню № 50900287 від 11.12.2017 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Проте, особа, яка є боржником у виконавчому провадженні № № 50900287, а саме ОСОБА_3 , не є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві приватної власності з 11.04.2006, а позивач в свою чергу не має відношення до вказаного виконавчого провадження.

Позивач звернулася до Нетішинського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про скасування помилково накладеного арешту, але відповідач своїм листом № 32638 від 10.12.2024 відмовив у скасуванні арешту з квартири, яка належить позивачу, та порадив звернутися до суду.

Позивачі вважає, що накладений на її майно арешт порушує її права, а тому вона звертається до суду із даним позовом для захисту своїх прав, та просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , постановою Нетішинського МВ ДВС від 11.12.2014 по ВП 50900287.

Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.03.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, але через канцелярію суду представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав суду письмові пояснення, в яких просив справу розглянути без його участі, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. У своїх поясненнях представник відповідача також вказав, що згідно проведеної перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 50900287 з примусового виконання виконавчого листа № 2/679/53/2015 від 20.05.2015, який видано Нетішинським міським судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колекс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 733436,89 грн. 19.07.2019 державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження завершено за заявою стягувача від 20.06.2019. При примусовому виконанні вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Посилаючись на норми ЗУ «Про виконавче провадження» представник відповідача вважає, що у нього станом на 27.03.2025 відсутні підстави для зняття арешту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Датою прийняття рішення у даній справі є 02.04.2025, тобто дата складання повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 11.04.2006 позивач ОСОБА_6 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_6 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу зареєстровано в реєстрі за № 1514. Відомості до Державного реєстру речових прав щодо права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 внесені 11.11.2019 (а.с. 10-11, 12, 13).

З відомостей Державного реєстру речових прав вбачається, що постановою Нетішинського МВ ДВС по виконавчому провадженню № 50900287 від 11.12.2017 накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Обтяження у виді арешту нерухомого майна зареєстровано в реєстрі 11.12.2017. Номер запису про обтяження 34143356, перенесений із запису номер 23857196 (а.с. 14-15, 19).

На звернення представника позивача Шургаї В.М. Нетішинський ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області своїм листом № 32638 від 10.12.2024 повідомив, що 11.12.2014 державним виконавцем Нетішинського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у ВП 50900287 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі інформації з ДРРП та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 19.07.2019 державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернути стягувачу за заявою стягувача. Підстави для вирішення заяви про зняття арешту відсутні, а відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с. 22-23).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до пункту 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 76 - 78 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Обтяження наявні на нерухомому майні позивача, зареєстровані на підставі постанови Нетішинського ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення арешту, очевидно, порушують його право на вільне розпорядження своїм майном.

Окрім іншого, суд бере до уваги й той факт, що виконавче провадження № 50900287, у рамках якого накладено арешт майна та у якому боржником є інша особа, а не позивач, 19.07.2019 державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» завершено за заявою стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу ОСОБА_7 на праві приватної власності і досі перебуває в обтяженні на підставі постанови державного виконавця Нетішинського МВ ДВС про арешт майна боржника ОСОБА_3 (колишнього власника квартири) від 11.12.2017 у виконавчому провадженні 50900287, яке закрите 19.07.2019, суд вважає за необхідне скасувати арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 265, 273, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати (припинити) арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 11.12.2017 у виконавчому провадженні 50900287, номер запису про обтяження 34143356, перенесений із запису номер 23857196.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.04.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивач: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Нетішинський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , юридична адреса: 30100, Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, проспект Незалежності, 31.

Суддя О.М. Томілін