Справа № 686/1729/25
Провадження № 2/686/2341/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Сірій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 12.06.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «МІЛОАН», ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту № 3206552. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3206552 від 12.06.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі - Правила) розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

Таким чином, Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 3206552 від 12.06.2021р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» () та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 20000 грн.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 11.11.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 12Т, ТОВ «МІЛОАН» () було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 3206552 від 12.06.2021р. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (), а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до Відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 66481,81 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 15390 грн.; заборгованість за відсотками становить 49551,81 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить - 1540 грн.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору № 3206552 від 12.06.2021р., Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 3206552 від 12.06.2021р..

Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №3206552 від 12.06.2021р. у розмірі 66481.81 грн.; судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задоволити, розгляд справи проводити без участі представника позивача.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, та відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила відмовити в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 6100грн. основної заборгованості, 49551,81грн. відсотків за користування кредитними коштами, 1540грн. комісії, а всього 57192,80грн. Оскільки відповідачем відбулося погашення заборгованості в загальній сумі 17501грн., та вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків, які нараховані за період часу після закінчення строку кредитування є необґрунтованими. Також представник відповідача подала до суду заяву про зменшення витрат позивача на правничу допомогу до 1000грн., з урахуванням прийнятого рішення, принципу співмірності, критеріїв пропорційності та розумності, складності справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2021року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 3206552 в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок укладення договору.

Згідно вказаного Договору сума (загальний розмір кредиту) становить 20000 грн. строком на 30 днів з 12.06.2021року до 12.07.2021року.

Відповідно до п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 1540грн., яка нараховується за ставкою 7,70 відсотків від суми кредиту одноразово.

Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом: 5250 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6 Договору також визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно платіжного доручення 48608679 від 12.06.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» перерахувало на картку ОСОБА_1 20000 грн., згідно договору №3206552.

11.11.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 12Т, згідно якого було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №3206552 від 12.06.2021р. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (), а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до Відповідача.

Згідно Договору факторингу № 12Т від 11.11.2021 р. та Витягу з Додатку до нього, залишок боргу за Договором №3206552 від 12.06.2021р. на момент відступлення права вимоги становить 66481.81грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 15390 грн.; заборгованість за відсотками становить 49551,81грн., сума заборгованості за комісією - 1540грн.

Вказані обставини підтверджуються: Договором про споживчий кредит №3206552 від 12.06.2021р. з Додатками; Договором факторингу № 12Т від 11.11.2021р. та Витягом з Додатку до нього; платіжним дорученням 48608679 від 12.06.2021р. на 20000грн.; платіжними інструкціями про сплату коштів ТОВ «Діджи Фінанс» на виконання умов Договору факторингу; розрахунком заборгованості.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3206552, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 20000 грн., строком на 30 днів, безготівковим шляхом.

Відповідно до п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 1540грн., яка нараховується за ставкою 7,70 відсотків від суми кредиту одноразово.

Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом: 5250 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6 Договору також визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за Договором кредиту №3206552 від 12.06.2021р. позивачем надано суду розрахунок заборгованості за період з 12.06.2021р. по 17.10.2021 р., який не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 49551,81грн., а саме - в ньому не зазначено процентної ставки та суми заборгованості на яку проводилось нарахування таких відсотків, з врахуванням сплачених відповідачем сум та умов Кредитного договору.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мала місце пролонгація строку кредитування, та на яких умовах.

Отже, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 49551,81грн., з врахуванням умов договору кредиту, що не дає суду можливості перевірити правильність такого розрахунку.

При цьому відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання нею зобов`язань за кредитним договором №3206552 від 12.06.2021р., вказаний договір нею у встановленому законом порядку не оспорювався.

Твердження представника відповідача у відзиві на позовну заяву, що Договором про споживчий кредит №3206552 від 12.06.2021р. не передбачено сплату будь-яких комісій за пролонгацію кредиту, суд вважає безпідставними, оскільки п.2.3 Договору сторони передбачили пролонгацію строку кредитування та її умови, в т.ч. сплату комісії та певну частку заборгованості по кредиту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3206552 від 12.06.2021 року в розмірі 15390 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5250 грн. - заборгованість за відсотками, 1540 заборгованість за комісійними винагородами. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити за їх недоведеністю.

Відповідно до ст.ст.133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме судовий збір в сумі 808,11 грн. (66481,81/100 = 664,82; 22180/664,82= 33,36; 2422,40/100 х 33,36= 808,11) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2001,60 грн. (6000 / 100 х 33,36 = 2001,60), які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №42649746 від 01.11.2024р., укладеним між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Стародуб І.В.; Додатковою угодою від 30.12.2024 р. до Договору від 01.11.2024р.; Актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.12.2024 р. з детальним описом робіт (на загальну суму 6000 грн. із зазначенням складу, обсягу та видів виконаних робіт (наданих) адвокатом.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не доведено не співмірності витрат позивача на правничу допомогу надану адвокатом у даній справі - складності справи, виконаній адвокатом роботі, витраченому ним часу на виконання робіт, обсягу наданих послуг.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 512, 525,526, 612, 625, 1048,1049,1077 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за кредитним договором №3206552 від 12.06.2021 року в розмірі 15390 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5250 грн. - заборгованість за відсотками, 1540 заборгованість за комісійними винагородами, 808,11 грн. судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 2001,60 грн., а всього разом 24989,71 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 31.03.2025 року.

Суддя: