Провадження № 2-о/496/110/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

за участю секретаря Мірошнікової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 30.07.1993 року №17197 та зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-1397. Свою заяву мотивує тим, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 12-1397. Право власності зареєстровано в реєстрі права власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №385623246 від 05.07.2024 року. На теперішній час у заявниці виникла необхідність в реалізації права власності (дарування, заповіт, купівля-продаж) на належну їй частину нерухомого майна, для чого, відповідно до діючого законодавства, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вона вирішила здійснити державну реєстрацію права власності на належне мені нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав. З цією метою заявниця звернулась до Центру надання адміністративних послуг Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №73351931 від 28.05.2024 року у державній реєстрації прав їй відмовлено, у зв`язку з невідповідністю прізвища заявниці, що зазначене у свідоцтві про право власності та документі, що посвідчує особу. У зв`язку викладеним, заявниця звернулась до суду з вказаною заявою.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи без участі представника Департаменту міського господарства Одеської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 30.07.1993 року №17197 видано Свідоцтво про право власності на житло, в тому числі на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого остання є співласницею квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У вищевказаному свідоцтві прізвище заявниці записане як « ОСОБА_2 », хоча відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 22.10.2020 року, прізвище заявниці « ОСОБА_3 ».

Таким чином, при видачі свідоцтва про право власності на житло у написанні прізвища особи, якій належить квартира на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності, допущено помилку. Так встановлено, що замість вірного написання прізвища заявниці « ОСОБА_3 », було вказано невірне « ОСОБА_2 ».

З огляду на викладене, факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів « ОСОБА_1 », підтверджується ідентичністю ім`я та по батькові заявника « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, яка через розбіжності в написанні її прізвища в Свідоцтві про право власності на житло, не може в повному обсязі реалізувати свої права, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263, 265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.07.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 30.07.1993 року №17197 та зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №12-1397.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М. Драніков