Справа № 346/2476/20
Провадження № 22-ц/4808/414/25
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Обідняк Ірина Василівна про визнання спадкового договору недійсним,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Боднарука Василя Васильовича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року під головуванням судді Махно Н.В. в м. Коломия, у справі

в с т а н о в и в:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Обідняк Ірина Василівна про визнання спадкового договору недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа з інвалідністю загального захворювання третьої групи.

На момент смерті дочка проживала сама у приватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Інших родичів крім нього в неї не було. З відома і дозволу позивача похованням дочки займався відповідач ОСОБА_4 , який є сусідом.

Після смерті дочки позивач 22.05.2020 звернувся до приватного нотаріуса Коломийського нотаріального округу Яцка Петра Петровича із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 і 29.05.2020 він отримав у нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з підстав, що 13.09.2018 покійна дочка уклала спадковий договір з відповідачкою ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Обідняк І.В.

Зазначив, що йому не відомо яким способом і чином був укладений спірний спадковий договір. Дочка ОСОБА_3 , внаслідок перенесеної травми голови з 06.04.2012 була особою з інвалідністю спочатку другої групи, а потім третьої групи загального захворювання. В силу отриманої травми дочка не осмислювала вчинювані нею дії, перебувала в безпорадному стані, не могла аналізувати обстановку навколо себе та давати належну, адекватну оцінку подіям які відбуваються.

Вказав, що оскаржуваний правочин по відношенню до ОСОБА_3 було вчинено шляхом обману, використовуючи її безпорадний стан. Відповідачка скористалася відсутністю позивача та спонукала його дочку оформити спадковий договір.

Просив спадковий договір, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , визнати недійсни; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 на ОСОБА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 квартиру в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Обідняк Ірина Василівна про визнання спадкового договору недійсним залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Боднарук В.В. вказав, що ухвала Коломийського міськрайонного суду від 20.12.2024 прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом неправильно встановлені обставини неявки позивача в судове засідання.

Зазначив, що з висновком суду не погоджується через його невідповідність фактичним обставинам справи та нормам процесуального права.

Вказав, що позивач у встановленому порядку не був повідомлений про судове засідання, яке відбулося 20.12.2014.

Зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допустився формального підходу до вирішення питання про залишення позову без розгляду, не врахувавши перебування на лікуванні позивача, а тому в суду не було процесуальних підстав залишати позов без розгляду.

Просив скасувати ухвалу від 20.12.2014 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони та їх представники не з`явилися.

Представник апелянта надіслав до апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Вказане клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Статтею 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Представник апелянта в обґрунтування поданого клопотання вказав, що ОСОБА_1 не має можливості бути присутнім у судовому засіданні апеляційного суду через хворобу, а сам адвокат перебуває за межами області у відрядженні. Доказів на підтвердження вказаних обставин апеляційному суду адвокатом до клопотання не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційне провадження відкрито ухвалою апеляційного суду від 07.03.2025.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, відсутність доказів в підтвердження необхідності відкладення розгляду справи апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку прозадоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився без поважних причин в судове засідання, відкладене на 20.12.2024. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі позивача чи його представника до суду не надходило.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, враховуючи таке.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічне правило містить і частина 5 статті 223 ЦПК.

Виходячи з наведеного, підставою для застосування зазначених норм є сукупність таких умов: повторна неявка, тобто друга поспіль неявка, належним чином повідомленого позивача, відсутність його заяви про розгляд справи без нього, якщо його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Отже, передусім, повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання, має бути здійснено з дотриманням встановленого законом порядку, тобто бути належним.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ст.130 ЦПК України у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

За змістом зазначених норм підтвердженням належного повідомлення сторони, здійсненого через засоби зв`язку, про дату, час та місце судового засідання є розписка адресата, або відмітка про відмову отримати судову повістку чи про відсутність особи за адресою, яку вона повідомила суду.

Як вбачається з матеріалів справи у червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Обідняк Ірина Василівна про визнання спадкового договору недійсним.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 06 липня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цій справі і призначено підготовче засідання на 11 серпня 2020 року.

Справа слухалася судом тривалий час, у зв`язку з призначенням у справі за клопотанням позивача судово-психіатричної (посмертної) експертизи ухвалами суду від 02.06.2021, 29.07.2021, 13.05.2022.

Після отримання судом висновку експерта, ухвалою суду від 04.01.2023 провадження у справі було поновлено та призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

З 07.03.2023 розгляд справи розгляд справи відкладався ухвалами суду від: 13.04.2023, 18.05.2023, 27.06.2023, 21.08.2023, 28.09.2023, 30.11.2023, 19.01.2024, 15.02.2024, 05.04.2024, 07.05.2024, 03.07.2024, 20.08.2024, 14.11.2024 за клопотаннями представника позивача.

Слід вказати, що повістку про судове засідання 20.12.2024 ні позивач, ні його адвокат не отримував. Судова повістка, яка надсилалася ОСОБА_1 повернулася до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.119-120, том 2), що встановлено апеляційним судом з сайту Укрпошти, а докази надсилання повістки адвокату позивача в матеріалах справи відсутні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108 цс 19, зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що недали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17від 12 грудня 2018 року).

Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц). Аналогічні висновки зазначені й у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 369/2744/15-ц, провадження № 61-16608св18 (ЄДРСРУ № 80079800).

Колегія суддів звертає увагу, що умовою для застосування п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України та ч.5 ст. 223 ЦПК України та ч.5 ст. 223 ЦПК України є повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому повторною є друга поспіль неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача, що передувала постановленню судом ухвали про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що позивач не був належним чином повідомленим про судовий розгляд на 20.12.2024 року, висновки суду першої інстанції про повторність неявки в судове засідання 20.12.2024 року належним чином повідомленого позивача є помилковими.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, тому вона підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднарука Василя Васильовича задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено 03 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин