Справа №601/657/25
Провадження № 2/601/265/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременець в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В:

21.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відповідача на користь ОСОБА_1 3% річних за період з 01.04.2018 по 23.02.2022 включно у сумі 1 404,49 доларів США (тисяча чотириста чотири долари США сорок дев`ять центів), що, згідно з офіційним курсу НБУ станом на 20.02.2025 (1 долар США - 41,68 грн.), еквівалентно 58 539 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять дев`ять гривень) 14 (чотирнадцять) копійок.

Позовна заява мотивована тим, що 28 грудня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено боргову розписку, відповідно до якої ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в розмірі 12 000 доларів США, а відповідач зобов`язувався повернути 12 000 доларів США до 30 березня 2018 року. ОСОБА_2 прострочив виконання свого зобов`язання, вимоги позивача щодо повернення боргу при особистих зустрічах та спілкуванню по телефону ігнорував. Це змусило ОСОБА_1 подати позов про стягнення заборгованості. Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області у справі № 601/607/21 від 20 серпня 2021 року, позовні вимоги було задоволено, а саме вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти суму в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США та 3 341 (три тисячі триста сорок одну ) гривню 73 (сімдесят три) копійки судового збору. Вказаними судовими рішеннями встановлено порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення позичених коштів, що стало підставою для позову. Станом на сьогоднішній день рішення суду у справі № 601/607/21 не скасоване, а відтак набрало законної сили та є чинним. На підставі вищенаведеного, позивач був вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено справу до судового розгляду та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідач ОСОБА_2 в установлений судом строк, на адресу суду клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не надав, відзиву на позовну заяву не надав.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків.

Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти в такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. При цьому, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2021 року (справа № 601/607/21) вирішено, стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти суму в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США та 3 341 ( три тисячі триста сорок одну ) гривню 73 (сімдесят три) копійки судового збору.

Даним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 12 000 доларів США, про що 28.12.2017 написав розписку та зобов`язався повернути даний борг до 30.03.2018. Наявність у ОСОБА_1 оригіналу боргової розписки ОСОБА_2 , свідчить про невиконання останнім взятих на себе зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку щодо укладення відповідачем з позивачем договору позики.

Оскільки у позикодавця наявний оригінал боргової розписки, а відповідачем не спростовано наявність боргових зобов`язань перед позивачем, тому суд вважає, що позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, що стосується стягнення трьох процентів річних від суми, суд приходить до висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача, оскільки їх стягнення передбачено ст. 625 ЦК України, а також у зв`язку з тим, що в договорі не визначений розмір процентів, який підлягає стягненню, отже з відповідача необхідно стягнути три проценти річних.

Суд погоджується з розрахунком трьох процентів річних від суми боргу, оскільки вони проведені відповідно до вимог закону, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача трьох процентів річних у сумі 1 404,49 доларів США (тисяча чотириста чотири долари США сорок дев`ять центів), що, згідно з офіційним курсу НБУ станом на 02.04.2025 (1 долар США - 41,373 грн.), еквівалентно 58 107 (п`ятдесят вісім тисяч сто сім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у зазначеній сумі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 83, 95, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 274-279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 ), три проценти річних на суму боргу за борговою розпискою від 28.12.2017 за період з 01.04.2018 по 23.02.2022 включно у розмірі 1 404,49 доларів США (тисяча чотириста чотири долари США сорок дев`ять центів), що, згідно з офіційним курсу НБУ станом на 02.04.2025 (1 долар США - 41,373 грн.), еквівалентно 58 107 (п`ятдесят вісім тисяч сто сім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 ), судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: