01 квітня 2025 року м.Суми
Справа №583/6295/23
Номер провадження 22-з/816/13/25
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.
позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про ухвалення додаткового судового рішення
у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 32553,28 грн заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2019 року станом на 08 жовтня 2023 року, а також судовий збір у сумі 2684 грн.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Галкін В.Л. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Сумського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Галкіна В. Л. задоволено частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2019 року в розмірі 18000 грн.

Стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 315, 37 грн витрат зі сплати судового збору.

16 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Галкіна В. Л. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким заявник просить вирішити питання компенсації витрат за надану правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що апеляційний суд скасував рішення місцевого суду та прийняв постанову, якою позов АТ «Універсал Банк» було задоволено частково та вирішено питання про стягнення витрат зі сплати судового збору. При цьому в судовому рішенні не вирішено питання щодо судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу, хоча матеріали справи містять договір про надання правничої допомоги, квитанцію про їх оплату, акти прийому-передачі виконаних робіт.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно вимог статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).

Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-цта в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі№ 922/445/19міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19та від 11 листопада 2020 року у справ № 673/1123/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача ОСОБА_1 представляв адвокат Галкін В. Л. на підставі договору за № 20 від 29.01.2024р. (а.с. 64), ордеру на надання правничої допомоги від 26 січня 2024 р. (а.с. 56). Адвокатом та відповідачем погоджено акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.02.2024 р. ( а.с. 66 зв.) та узгоджено гонорар у розмірі 8 000 грн, який відповідачем сплачено (а.с. 65 зв., 66).

Проте, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

З урахуванням наведеного вище та беручи до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу повинен бути не лише підтвердженим документально, але і відповідати принципам необхідності, розумності, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір витрат на правничу допомогу 8000,00 грн є завищеним, не співмірним витраченому часу, обсягу і складності наданих послуг, тоді як розмір витрат на правничу допомогу 3000 грн відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Разом з тим, як зазначалось вище, за наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу представника відповідача було задоволено частково (на 44,7%) та скасовано рішення місцевого суду з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог, а тому компенсація за рахунок позивача витрат відповідачу за надану йому правничу допомогу підлягає у розмірі 1341 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерне товариство «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1341 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина