Справа № 272/1047/22 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

01 квітня 2025 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т.М.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

вирішуючи питання відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 14 січня 2025 року у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої самовільним зайняття земельної ділянки та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 14 січня 2025 року у задоволенні позову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області відмовлено.

Не погоджуюсь із рішенням суду першої інстанції, вдруге, 24 березня 2025 року засобами поштового зв`язку, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області направило апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Житомирському апеляційному суді 26 березня 2025 року.

Справа на запит суду надійшла 31 березня 2025 року.

Дослідивши апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути, оскільки її підписала особа, яка не підтвердила повноваження на представництво інтересів заявника відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.До апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

На підтвердження своїх повноважень Горкуша М.А. до апеляційної скарги долучив копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2024, однак даної виписки не достатньо, щоб пересвідчитися у наявності повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звернутися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положення ч. 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини 2 статті 245 ЦПК України, довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі №303/4297/20 (провадження №14-105цс21) зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, коли набрав чинності Закон України від 18 грудня 2019 року №390-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення», самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі №303/4297/20 (пункт 18), Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року у справі №591/2885/23, від 19 лютого 2024 року у справі №367/1906/23, від 21 лютого 2024 року у справі №297/2875/17, від 23 лютого 2024 року у справі №761/36171/16-ц, від 26 лютого 2024 року у справі №133/2744/21, від 26 лютого 2024 року у справі №2011/17564/12, від 27 лютого 2024 року у справі №2-401/11, від 28 лютого 2024 року у справі №758/7617/23, від 28 лютого 2024 року у справі №604/649/23, від 12 березня 2024 року у справі №296/1646/23, від 29 квітня 2024 року у справі №536/1267/18).

З додатків до апеляційної скарги вбачається, що на підтвердження повноважень Горкушою М.А. надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої керівником Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області є Петренко О.А.

Також встановлено, що згідно виписки право вчиняти дії від імені ГУ Держгеокадастру у Житомирській області без довіреності має Горкуша М.А.

Разом з тим, підписуючи апеляційну скаргу від імені ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, підписант діяв не як його представник, оскільки належних доказів того, що підписант діяв у порядку самопредставництва ГУ Держгеокадастру у Житомирській області до апеляційної скарги не долучено.

Тобто, до апеляційної скарги не надано визначених ст. 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Горкуши М.А. діяти від імені Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в порядку самопредставництва.

За змістом апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів підписант не є керівником ГУ Держгеокадастру у Житомирській області. У такому разі його повноваження діяти від імені ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У колегії суддів відсутня інформація про те, що підписант має право діяти у порядку самопредставництва ГУ Держгеокадастру у Житомирській області на підставі саме вказаних актів.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2023 року у справі №740/2873/22 (провадження № 61-8685св23)).

Відтак, визначені відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України документи, які можуть засвідчити повноваження діяти від імені ГУ Держгеокадастру у Житомирській області за правилами самопредставництва, підписант не надав.

Входження до кола власне трудових обов`язків підписанта здійснення самопредставництва ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 не підтвердив.

Сформована 20 лютого 2024 року виписка з ЄДР, актуальність даних якої станом на 24 березня 2025 року (дата направлення апеляційної скарги) не підтверджена, не засвідчує (а) наявність трудових відносин підписанта зГУ Держгеокадастру у Житомирській області і (б) входження до кола саме трудових обов`язків підписанта здійснення самопредставництва заявника.

Таким чином, аналіз апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною третьою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Горкуши М.А. діяти від імені Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в порядку самопредставництва. Окрім цього, апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять будь-яких відомостей щодо наявності у Горкуши М.А., як представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, статусу адвоката.

За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Отже, процесуальний закон імперативно визначає, що підписання апеляційної скарги особою, яка не має права її підписувати, є підставою для повернення такої апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки вона підписана Горкушою М.А., як особою, що не підтвердила належним чином своє право її підписувати.

Наведене вище узгоджується з висновками викладеними в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2024 року у справі №285/4100/23 (провадження №61-11376ск24), від 21 листопада 2024 року у справі №539/2654/23 (провадження №61-14589ск24).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Одночасно колегія суддів роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 14 січня 2025 року повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію даної ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Копію апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 8 ст. 357 ЦПК України залишити в Житомирському апеляційному суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді