Справа № 206/807/25
Провадження № 2/206/989/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу в рамках цивільної справи №206/807/25 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

в режимі відео конференції:

представника відповідача ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №206/807/25 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Від представника відповідача до Самарського районного суду м. Дніпропетровська через електронний суд було подано заяву про застосування заходів процесуального примусу до позивача.

Обґрунтовуючи дану заяву представник зазначив, що ухвалою суду 18.03.2025 було закрито підготовче засідання у справі № 206/807/25, задоволено клопотання позивача про виклик свідка по справі ОСОБА_3 , справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02.04.2025. У судовому засіданні, яке відбулось 02.04.2025, позивачу та відповідачу було надано вступне слово по справі, а також допитаний свідок ОСОБА_4 , розгляд справи відкладено на 07.04.2025 на 13-00 год. Отже, на момент розгляду справи в судовому засіданні, сторонами вже були подано всі документи по суті справи, подані всі докази, розглянуті всі клопотання сторін, у т.ч. щодо допиту свідка, тобто в судовому засіданні призначеному на 07.04.2025 судом, вже мало бути остаточно розглянуто позов до ПАТ «Запоріжжяобленерго» і прийнято відповідне судове рішення. Таким чином, в матеріалах справи (на час призначення справи для розгляду в судовому засіданні 07.04.2025) були в повному обсязі наявні всі необхідні процесуальні документи та докази подані сторонами, для остаточного ухвалення рішення по справі. Натомість 07.04.2025 через засоби електронного суду Позивачем було подано клопотання про перенесення судового засідання по справі нібито через хворобу Позивача, при цьому до клопотання не будо надано жодних доказів такої хвороби Позивача, які б підтверджували неможливість його участі у судовому засіданні призначеному на 07.04.2025, було лише зазначено про те, що така довідка буде надана. Тому відповідач просить постановити ухвалу про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_1 у вигляді попередження з метою спонукання до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Позивач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, згідно ч.1 ст.143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України, визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 145 ЦПК України, захід процесуального примусу у вигляді попередження застосовується до учасників судового процесу та інших осіб, присутніх у судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень головуючого застосовується попередження, а у разі повторного вчинення зазначених дій - видалення із зали судового засідання.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.12 ЦПК України).

За змістом ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Разом з цим, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до позивача процесуального примусу у вигляді попередження, а тому заява представника відповідача є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 84, 143, 144, 145 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу в рамках цивільної справи №206/807/25 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Запоріжжяобленерго", про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Малихіна