Справа № 583/1167/25
03 квітня 2025 року

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря Доценко Т.Г.
розглянувши у в залі суду місто Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною віку повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач на утриманні інших осіб не має, є працездатними, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. За таких обставин позивач просить позов задовольнити.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді від 21 березня 2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення учасників справи, судове засідання призначено на 03 квітня 2025 року о 14:00. Датою належного повідомлення відповідача є 21.03.2025.
Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з`явилися. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Приймаючи до уваги викладене, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували 16 липня 2022 року шлюб Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східногоміжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.11).
Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі «батько» значиться ОСОБА_2 , «мати» ОСОБА_1 (а.с.13).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2025 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком Серії НОМЕР_2 , виданим 26.09.2017 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
З інформації Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 30.09.2024 № 15-13/3344 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані та проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).
Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, позивач не в змозі самостійно утримувати сина. Відповідач є військовослужбовцем.
Згідно статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч. 2); сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3).
Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.
Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов`язком як матері, так в рівній мірі і батька.
Згідно з положеннями ст. 183 СК України суд може визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) матері, батька.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). При цьому, ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Вирішуючи даний спір, судом встановлено, що позивач самостійно утримує дитину, коштів не вистачає на належне її утримання.
Крім того, відповідач не скористався правом подати заперечення та обґрунтування своєї позиції щодо заявлених вимог, відсутні будь-які підтверджуючі дані, які б свідчили про його неможливість утримувати сина та сплачувати аліменти на утримання сина, в розмірі частки із всіх виді заробітку (доходу) платника аліментів.
Позивач не надала підтверджуючих доказів у необхідності здійснення стягнення аліментів у такому розмірі.
В той же час суд враховує положення ст.3 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991 року , ч.ч. 7.8 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, за змістом яких суд повинен виходити з найкращого забезпечення максимально можливого урахування інтересів дитини.
Зазначений розмір аліментів на переконання суду, є достатньо завишеним.
Позивач мала надати докази, того, що у відповідача достатньо заробітку (доходу) для встановлення такого розміру стягнення аліментів.
Натомість позивачем до матеріалів справи не приєднано відповідних доказів, які вказували б на розмір доходу платника аліментів, а не надала доказів про отримання своїх доходів, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини частці від його заробітку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а також судового збору на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 12,13,42,48,76,141,258,259,263-265,268,273,280,354,355,430 ЦПК України, суд
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ленінське Новоазовського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячноаліменти урозмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.03.2025 і до досягнення дитиною віку повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ленінське Новоазовського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривні 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя А.І.Савєльєва