Провадження № 2-ві/202/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Михальченко А.О.

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Слюсар Людмили Петрівни від розгляду цивільної справи №202/14357/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. знаходиться цивільна справа №202/14357/24 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

27.03.2025 відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про відвід судді Слюсар Л.П. від розгляду справи №202/14357/24, яку мотивувала тим, що 18.02.2025 нею було заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, оскільки вона не згодна з висновком експерта, який наданий позивачем, але суддя Слюсар Л.П., ухвалою від 19.02.2025, відмовила у задоволенні клопотання. Вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання суддя Слюсар Л.П. не у повному обсязі дослідила доводи клопотання. Враховуючи викладене, посилаючись на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, просила відвести суддю Слюсар Л.П. від розгляду справи №202/14357/24.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (суддя Слюсар Л.П.) від 01.04.2025 відвід визнано необґрунтованим та передано на розгляд іншому судді у порядку ст.33 ЦПК України.

01.04.2024 заява про відвід надійшла в провадженні судді Михальченко А.О.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У даному випадку заява про відвід вирішена без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про відвід, оглянувши матеріали справи № 202/14357/24, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений ст.36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Згідно з частиною четвертою ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, свідчать про незгоду з процесуальним рішенням судді Слюсар Л.П. про відмову у призначенні експертизи, і не можуть бути підставою для відводу судді у справі, є суб`єктивним сприйняттям обставин справи, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді по суті справи.

Відповідно до ст.126, 129, 129-1 Конституції України, ст.6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Отже, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість чи необ`єктивність головуючого у справі та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-37, 39-41, 258-261, 268, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про відвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Михальченко