Справа № 358/540/25 Провадження № 2/358/510/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

07 квітня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лісовенко Дмитро Ігорович, звернувся до Богуславського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна, у якому просив суд скасувати арешт та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис реєстраційний номер 5231207 від 03.07.2007 року про арешт нерухомого майна, тип майна: невизначене майно (на все нерухоме майно) яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим що, Богуславським районним відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області (теперішня назва - Миронівський відділ Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), далі третя особа, було винесено постанову від 01.07.2007, при примусовому виконанні виконавчого листа від 07.06.2007 № 1-39 в інтересах ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходиться за адресою: с. Побережка.

Предметом виконавчого листа від 07.06.2007 № 1-39 було стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоди в розмірі (суми) 2 197, 96 грн.

Миронівський ВДВС в Обухівському районі Київської області листом від 04.03.2025 №11753 повідомив, що у зв`язку з тим, що всі виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час знищено, надати підтверджуючі документи або їх належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, згідно яких було накладено вищевказаний арешт не має можливості.

Отже, наявність арешту всього майна позивача за відсутністю самого виконавчого провадження, яке на даний час знищено, порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження своїм майном.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Судом встановлено, що 02.07.2007 року, головним державним виконавцем Шевченко Р.М. відділу державної виконавчої служби Богуславського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-39 виданого 07.06.2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоди в розмірі (суми) 2197,96 грн. постановлено накласти заборону відчуження на все майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Миронівського ВДВС в Обухівському районі Київської області від 04.03.2025 № 11753 згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дійсно наявний арешт невизначеного майна (реєстраційний номер обтяження: 5231207 від 03.07.2007), який накладено згідно повідомлення про накладення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 1335 від 02.07.2007, Відділ ДВС у Богуславському РУЮ.

Всі виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час знищено, надати підтверджуючі документи або їх належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, згідно яких було накладено вищевказаний арешт не має можливості.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїх постановах від 02.06.2020 р. у справі №201/10187/18, від 20.06.2018 р. у справі №210/1072/15-ц, а також у постанові Верховного Суду №712/12136/18 від 24.05.2021 року.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-39 виданого 07.06.2007, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.186, 448 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Миронівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Роз`яснити позивачу, що він в праві звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений у АТ «Таскомбанк», згідно квитанції ІD 6248-7346-0205-2823 від 04.04.2025 у сумі 968,96 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. С. Романенко