Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/663/25

Номер провадження: 2/511/474/25

01 квітня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов, згідно якого позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 61

Стислий виклад позиції позивача.

25 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, під час якого у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 листопада 2018 року Роздільнянським районним судом Одеської області вказаний шлюб було розірвано.

Надалі, сторони примирились, і почали проживати разом у цивільному шлюб без його реєстрації, під час якого у них народилася друга дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 61.

Водночас на даний час шлюбні відносини не склалися та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Стислий виклад позиції відповідачки.

ОСОБА_2 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що визнає повністю позовні вимоги.

Процесуальні дії у справі.

5 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

25 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, під час якого у них народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 листопада 2018 року Роздільнянським районним судом Одеської області вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення, єдиний унікальний номер судової справи 511/2267/18.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 61.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи та поданої відповідачкою заяви, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

В той самий час, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При перевірці законності підстав для ухвалення судового рішення у порядку статті 206 207 ЦПК України, судом встановлено, що згідно положень статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

На підставі викладеного, суд встановив, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим приймає визнання нею позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 133, 137, 141, 200, 206, 247, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17 квітня 2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 61 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_5 , жінці ОСОБА_5 .

Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А. В. Ільяшук