УХВАЛА

02 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 712/4337/24

провадження № 61-4037ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лінника Миколи Сергійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до

ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Черкаської міської ради, в якому просила суд: визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме виділити у користування ОСОБА_2 окрему житлову кімнату № 7 площею 17,2 кв. м, у користування ОСОБА_1 окрему житлову кімнату № 4 площею 10,5 кв. м, шафи

№ 5 площею 0,3 кв. м та № 6 площею 0,2 кв. м, та залишити у спільному користуванні місця загального користування, а саме коридор № 1 площею 6,3 кв. м, ванну кімнату № 2 площею 2,8 кв. м, кухню № 3 площею 5,6 кв. м.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25 лютого

2025 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, задоволено.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_2 окрему житлову кімнату № 7 площею 17,2 кв. м, виділивши

у користування ОСОБА_1 окрему житлову кімнату № 4 площею 10,5 кв. м, шафи

№ 5 площею 0,3 кв. м та № 6 площею 0,2 кв. м. Залишено у спільному користуванні місця загального користування, а саме коридор № 1 площею 6,3 кв. м, ванну кімнату № 2 площею 2,8 кв. м, кухню № 3 площею 5,6 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

28 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лінник М. С. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року (повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду

31 березня 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове, яким позовні вимоги

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково, визначивши інший порядок користування квартирою. Просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_2 окрему житлову кімнату № 4 площею 10,5 кв. м, шафи № 5 площею 0,3 кв. м та № 6 площею 0,2 кв. м, та виділивши

у користування ОСОБА_1 окрему житлову кімнату № 7 площею 17,2 кв. м. Залишити у спільному користуванні місця загального користування, а саме коридор

№ 1 площею 6,3 кв. м, ванну кімнату № 2 площею 2,8 кв. м, кухню № 3 площею

5,6 кв. м.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лінника М. С. не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі представник заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у касаційній скарзі порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не зазначено третю особу - Службу у справах дітей Черкаської міської ради.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявник не надав.

Заявником не надано доказів направлення касаційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Службі у справах дітей Черкаської міської ради.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лінника Миколи Сергійовича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць