Справа №: 486/554/25 Провадження № 2-о/486/37/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волощук О.О., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_2 , про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року до суду надійшла заява законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про встановлення факту смерті.

Суддя ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї документами, дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з урахуванням наступного.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_3 просить встановити факт смерті її колишнього чоловіка та батька неповнолітньої ОСОБА_1 - громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснивши самогубство, шляхом повішання, на тимчасово окупованій території в с. Очаківське Скадовського району Херсонської області.

Заява обґрунтована тим, що оскільки документ про смерть ОСОБА_4 виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку. Встановлення факту смерті їй необхідно для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якої встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

За правилами ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Такого правого висновку дійшов Верховний Суд у постанові №753/8033/22 від 29.03.2023.

Разом з тим, законним представником заявниці у заяві не конкретизовано мету встановлення факту смерті, зокрема для чого саме необхідно отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , не долучено доказів неможливості отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 в позасудовому порядку. Також не надано доказів факту смерті особи, якими може бути зокрема лікарське свідоцтво про смерть, докази поховання особи, матеріали кримінального провадження, у разі його порушення, оскільки у заяві вказано, що ОСОБА_4 помер здійснивши самогубство, шляхом повішання, та не зазначено причини неможливості їх отримання.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересованими особами і підлягають виклику в судове засідання, залежно від мети встановлення фактів.

В супереч наведеній вимозі ОСОБА_2 не визначено належним чином коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути ухвалене рішення із чітким визначенням їх процесуального статусу як заінтересованих осіб, зокрема органу державної реєстрації актів цивільного стану

Крім того, до заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У заяві ОСОБА_2 вказує, що на підставі пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території подана у зв`язку з необхідністю оформлення актового запису про смерть та відповідного свідоцтва, а не у зв`язку зі збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, законний представник заявниці не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Такий правовий висновок сформовано та викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 243/12928/18.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження судовий збір сплачується в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028 грн., то за подання до суду даної заяви, розмір судового збору становить 605 грн. 60 коп.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

ОСОБА_2 посилається на те, що вона є законним представником неповнолітньої ОСОБА_1 , проте до заяви не долучені належні докази права на представництво за законом, оскільки із наданих копій паспортів та копії свідоцтва про народження неможливо встановити ступінь родинного зв`язку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки у свідоцтві про народження матір`ю зазначена ОСОБА_5 .

Відповідно до частин 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже, заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За встановлених судом та вищевикладених обставин, вимогам ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України заява законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не відповідає.

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху та встановити законному представнику заявниці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з урахуванням положень частини другої статті 317 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 293, 317 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_2 , про встановлення факту смерті - залишити без руху, та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Волощук