Справа № 333/7437/24
Провадження № 2-др/333/19/25
УХВАЛА

іменем України

26 березня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі при головуючого судді секретарі судового засіданняКруглікової А.В. Майсак А.О.

розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування судових витрат у справі

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, місце знаходження: вул. Чумаченка, буд. 32, м. Запоріжжя

про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2025 року у справі № 333/7437/24 позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Богославський Віктор Анатолійович, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду.

20.02.2025 на адресу суду надійшла заява представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 333/7437/24 в сумі 27 000 грн. Заява обґрунтована тим, що спір у справі виник внаслідок неправомірних дій позивача з огляду на наступне. Так, ОСОБА_1 на протязі тривалого часу вдається до регулярних спроб зловживання своїми процесуальними правами задля психологічного тиску на колишню дружину відповідачку у справі. Даний факт підтверджується численними позовами до суду за різних підстав, що були перелічені у відзиві на позовну заяву. У більшості випадків позовні заяви залишались без розгляду за ініціативою позивача або через його самоусунення від розгляду справи. ОСОБА_1 гарно розуміючи, що ОСОБА_2 належно та сумлінно виконує свої обов`язки батьківські все одно звернувся до суду для того, щоб помститись своїй колишній дружині, змусити її та дочку хвилюватись й витрачати кошти на адвокатську допомогу. Представник відповідача вважає, що подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав виключно для помсти дружині не може вважатись добросовісним здійсненням права на звернення до суду. Адже, предмет спору, як такий, відсутній. Отже, на думку представника відповідача, основною причиною того, що Положенко О.В. самоусунувся від розгляду справи стало саме розуміння, що продовження розгляду справи не має жодних перспектив та лише зганьбить самого позивача. На підставі викладеного, представник відповідача просить суд покласти на позивача понесені відповідачем витрати під час розгляду справи в сумі 27 000 грн.

Ухвалою від 20.02.2025 розгляд наведеної вище заяви адвоката Стариченко М.П. призначено до розгляду.

Позивач ( ОСОБА_1 ) та його представник в судове засідання з розгляду заяви про відшкодування понесених судових витрат не з`явились, направили на адресу суду заперечення на заяву представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 333/7437/24. Подані заперечення обґрунтовано тим, що витрати на позивача можуть бути покладені лише у випадку необґрунтованих дій позивача, а саме у випадку зловживання позивачем чи його представником своїми процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Водночас, в рамках цивільної справи № 333/7437/24 не було допущено зі сторони позивача та його представника жодних зловживань своїми процесуальними правами, спір у цій справі не виник внаслідок будь-яких неправильних дій позивача. Сам по собі факт звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав не містить ознак зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Крім того, в матеріалах цієї справи відсутня ухвала суду, винесена в силу норм ч. 3 ст. 44 ЦПК України, а саме: з підстави зловживання позивачем своїми процесуальними правами. Суд не визнав заявлений позов завідомо безпідставним, позовом за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер та не визнавав дії відповідача з подання до суду позову зловживанням своїми процесуальними правами. З огляду на викладене, представник позивача просить суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 333/7437/24 в сумі 27 000 грн.

Відповідач ( ОСОБА_2 ) та її представник в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявою від 03.03.2025 представник відповідача просить суд розглянути заяву про відшкодування понесених судових витрат за відсутності відповідача та її уповноваженого представника.

Розглянувши заяву представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 333/7437/24, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04).

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00).

В якості доказів понесених витрат в сумі 27 000 грн відповідачем до матеріалів справи додано наступні докази: ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 29.10.2024, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом

Стариченко М.П., додаткову угоду від 29.10.2024 № 1 до договору про надання правничої допомоги від 29.10.2024, акт виконаних робіт від 01.11.2024, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 01.11.2024 № 139 про сплату 25 000 грн., акт виконаних робіт від 18.02.2025, квитанція до прибуткового касового ордеру від 18.02.2025 № 400 про сплату 2000 грн.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Обґрунтовуючи подану заяву про відшкодування понесених судових витрат у справі № 333/7437/24 представник відповідача посилається на необґрунтовані дії позивача та зловживання своїми процесуальними правами.

Разом з тим, як встановлено судом, жодних доказів на підтвердження необґрунтованих дій позивача та зловживання останнім своїми процесуальними правами матеріали цієї справи не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 вказаної вище статті визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З огляду на викладене, матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду справи № 333/7437/24 судом не вживались заходи, визначенні ЦПК України, внаслідок зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Крім того, суд залишив позов ОСОБА_1 у справі № 333/7437/24 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. Жодної ухвали на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України в ході розгляду цієї справи судом не постановлялось.

Посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на численні позови позивача до суду з різних підстав судом не приймаються до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження викладеного представником відповідача до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах цієї справи належних та допустимих доказів на підтвердження необґрунтованих дій позивача та зловживання останнім своїми процесуальними правами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Стариченко М.П. про відшкодування судових витрат у справі № 333/7437/24 в сумі 27 000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 258, 259-261 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви представника відповідача, адвоката Стариченко М.П., про відшкодування судових витрат у справі № 333/7437/24 відмовити.

2.Екземпляр ухвали направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Круглікова