Провадження №2-зз/752/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права іпотекодержателя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права іпотекодержателя.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.02.2025 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000), заборонено ОСОБА_4 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000).

Єдиним доводом позивача, яким останній обґрунтовував необхідність накладення забезпечення, була нібито та обставина, що ОСОБА_4 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у справі № 752/10924/19. Він також вказував, що очевидним є той факт, що якщо ОСОБА_4 , будучи власником вказаної квартири (оскільки власність ОСОБА_5 скасована у судовому рішенні №752/10924/19) забажає розпорядитись предметом іпотеки під час розгляду даної судової справи, вона зможе це зробити, оскільки записи про обтяження (іпотека та заборона) відсутні. Такі записи можуть бути поновлені після постановлення рішення у даній справі.

Вказані позивачем аргументи щодо нібито наявності ризиків невиконання рішення суду є виключно його припущеннями, що не підтвердженні жодними конкретними належними та допустимими доказами. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, в частині ризиків здійснити відповідачем відчуження майна, а отже, була відсутня будь-яка підстава для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Звертаючись 08.10.2024 до суду з позовною заявою про визнання права іпотекодержателя, ОСОБА_3 з моменту подачі позову до суду та відкриття провадження у справі не подавалась заява про забезпечення позову. Знаючи про наявність постанови від 05.06.2024 у справі №752/10924/19, яка набрала законної сили, позивачем не вчинялись жодні дії для вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову у справі №752/22230/24.

Наразі на розгляді у Голосіївському районному суді міста Києва знаходиться справа №752/23159/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

В межах розгляду даної справи ухвалою суду від 12.11.2018 у справі №752/23159/18 було задоволено заяву представника ОСОБА_6 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , про що відомо ОСОБА_3 .

Проте, як тільки ОСОБА_4 звернулась до суду про скасування заходів забезпечення позову у справі №752/10924/19, накладених на підставі її ж заяви, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, що, на переконання відповідача, викликає сумніви у добросовісності дій позивача. Подача ОСОБА_4 до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 752/10924/19 жодним чином не свідчить про вчинення нею дій щодо нібито відчуження квартири, а виключно вказує на те, що ОСОБА_4 на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, намагалась у повній мірі відновити своє порушене право. Навіть якщо припустити, що відповідачем буде здійснено відчуження квартири, це ніяким чином не вплине на права позивача як іпотекодержателя.

Позивачем не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже позивачем не наведено жодних обґрунтованих та конкретних аргументів, які б підтверджувались належними та допустимими доказами, що квартира, на яку накладено арешт, може зникнути (зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю) на момент виконання рішення, або, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на реалізацію квартири, або вчиняються будь-які підготовчі дії для такої реалізації.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.02.2025 у справі № 752/22230/24, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000), а також скасувати заборону ОСОБА_4 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000).

Представник відповідача підтримала клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права іпотекодержателя на квартиру АДРЕСА_1 .

26.02.2025 постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно з якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000), а також встановлено заборону ОСОБА_4 або іншим уповноваженим (довіреним) нею особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження (продаж, дарування, відчуження, передання в оренду, іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 000).

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати захід забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи доводи представника відповідача, якими обґрунтована необхідність скасування заходів забезпечення позову, суд відзначає, що по суті вони зводяться до незгоди із застосуванням заходів забезпечення позову і могли бути викладені в апеляційній скарзі, поданій на цю ухвалу суду.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не може скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи триває підготовче провадження, розгляд даної справи по суті ще не розпочався, судове рішення у справі не ухвалене.

Крім того, заявником не наведено обставин, з підтвердженням належними засобами доказування, які б давали підстави вважати, що потреба в застосуванні заході забезпечення позову відпала.

Суд вважає незмістовними доводи представника відповідача, що вказаний захід забезпечення позову не відповідає суті заявлених позовних вимог та не є співмірним з ними.

За таких обставин суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову. для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 158, 259-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 02.04.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова