ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/1001/21 Номер провадження 22-ц/814/836/25Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Диканської окружної прокуратури на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) ВАТ "Жовтневе" в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Золочівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Харківської області з позовом до Золочівської селищної ради Харківської області, з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог просила ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 право на 2/5 земельної частки (паю) ВАТ «Жовтневе», загальною площею 7,03 га в умовних кадастрових одиницях за рахунок невитребуваних часток (паїв), нерозподілених земель ВАТ «Жовтневе», земель резерву або запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності Золочівської селищної ради.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нині померлий ОСОБА_6 працював та був учасником ВАТ «Жовтневе», яке утворилось в процесі перетворення ДП «Насінницький радгосп імені 15 років Жовтня» і за життя отримав акції цього господарського товариства у кількості 1 360 штук.

22.01.1996 ОСОБА_6 звільнився з ВАТ «Жовтневе», однак як учасник (акціонер) ВАТ від членства у сільськогосподарському товаристві не відмовлявся та з сільськогосподарського товариства не був виключений.

28 липня 2000 року ВАТ «Жовтневе» отримало державний акт серії ХР 13-00-000697 на право колективної власності на землю. На момент видачі державного акту ОСОБА_6 був акціонером (учасником) ВАТ «Жовтневе», проте не отримав відповідний сертифікат, оскільки помилково не був включений до списків осіб, які мали право на земельну частку (пай). При цьому відомості про відчуження акцій ВАТ «Жовтневе» на ім`я ОСОБА_6 за станом на 28.07.2000 року на зберігання до архівного відділу не надходили. Таким чином, позивачка ОСОБА_1 вважає, що у її нині померлого батька ОСОБА_6 як акціонера згаданого вище товариства виникло право на земельну частку (пай) з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю товариству. Вказане право набуте ним добросовісно та законно, яке на даний час не оскаржено та не скасовано.

Через відсутність сертифіката про право на земельну частку (пай), виданого на ім`я її нині померлого батька, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на майно, що злишилося після смерті батька.

19 січня 2022 ухвалою Золочівського районного суду Харківської області залучено до розгляду в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та законного представника неповнолітньої позивачки ОСОБА_1 матір ОСОБА_3 .

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, просила, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 право на 2/5 частки земельної частки (паю) із загальної площі 7,03 умовних кадастрових гектари.

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що її батько ОСОБА_6 за життя був членом ВАТ «Жовтневе», яке є правонаступником ДП «Насінницький радгосп імені 15 років Жовтня», і отримав акції цього товариства в кількості 1 360 штук. Однак, останній не був внесений у список громадян-членів ВАТ «Жовтневе», який додається до Державного акта, і, як наслідок, не отримав відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай) на своє ім`я. Вказані обставини позбавляють ОСОБА_2 як спадкоємця за законом першої черги нотаріально оформити свої спадкові права, після смерті батька ОСОБА_6 .

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , право на 1/5 частину земельної частки (паю) площею 7,03 умовних кадастрових гектара, з числа земель, переданих у колективну власність ВАТ «Жовтневе» або земель резервного фонду, або земель запасу, розташованих на території Богодухівського району Харківської області; в іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволений частково: визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , право на 1/5 частину земельної частки (паю) площею 7,03 умовних кадастрових гектара, з числа земель, переданих у колективну власність ВАТ «Жовтневе» або земель резервного фонду, або земель запасу, розташованих на території Богодухівського району Харківської області; в іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Диканська окружна прокуратура, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд вирішив спір з порушенням норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, адже матеріали справи не містять відомостей про те, що за життя спадкодавець виживав заходів для вирішення питання про виділення йому земельної частки паю, видачу йому сертифіката про право на земельну частку (пай), тому він не набув права на земельну частку (пай), і, відповідно, таке право не увійшло до складу спадщини.

Суд першої інстанції не врахував норми Закону № 1423-ІХ від 28 квітня 2021 року, за якими право колективної власності на землю припинено, тому по суті це спір є спором про позбавлення територіальної громади права на землі комунальної власності.

Судом не з?ясовано і матеріали справи не містять доказів про те, чи відбулося розпаювання земель ВАТ «Жовтневе», та чи залишилися не витребувані паї, за рахунок яких можливо задовольнити позов.

Відтак, цей спір стосується інтересів територіальної громади її прав на землі комунальної власності, а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокурором

В апеляційній скарзі наведені доводи з посиланням на долучені до неї докази про виконання прокурором приписів ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

У відзиві адвокат Пантелей В.В., представник ОСОБА_2 , посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стверджується, що доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець за життя не вживав заходів для отримання сертифіката на земельну частку (пай), є безпідставними, адже спір у цій справі стосується питання про визнання права на частку (пай) і порядку спадкування, а не про набуття спадкодавцем за життя прав на земельну частку (пай).

Наголошується, що посилання в апеляційній скарзі на певні рішення Верховного Суду також безпідставним, оскільки у вказаних справах були встановлені інші фактичні обставини. Натомість у відзиві зроблене посилання на інші рішення Верховного Суду, які, на думку, представника мають бути враховані при вирішенні цього спору.

Підкреслюється, що так як на час смерті ОСОБА_6 був учасником ВАТ «Жовтневе», то він автоматично на час видачі державного акта про право колективної власності набув право на частку (пай).

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Золочів Харківської області помер ОСОБА_6 (а.с.6).

З Архівної довідки № 02-21/3739, виданої 05.08.2021 Золочівською селищною радою Золочівського району Харківської області, вбачається, що в архівному фонді ВАТ «Жовтневе» в книгах наказів з особового складу насінницького радгоспу імені 15 років Жовтня за 198+, 1996 роки значиться ОСОБА_6 з 19.06.1989 року (Наказ № 56-к від 10 липня 1989 року) по 22.01.1996 року (Наказ №5-к від 23 січня 1996 року) (а.с.19).

Згідно п.4 Статуту відкритого акціонерного товариства «Жовтневе» від 1998 року, зареєстрованого в Золочівській районній державній адміністрації на підставі розпорядження № 546 від 24.12.1996 року, перереєстрованого на підставі розпорядження Золочівської районної державної адміністрації № 320 від 29.06.1998 року, наданого архівним відділом Золочівської райдержадміністрації, акціонерами товариства можуть бути фізичні і юридичні особи, які набули право власності або акції товариства в процесі приватизації, випуску нових акцій та на вторинному ринку цінних паперів (а.с.12-17).

Згідно інформації відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.07.2021 року № 45/456-21 державний акт на право колективної власності ВАТ «Жовтневе» серія ХР -13-00-000697 видано 28 липня 2000 року, на підставі рішення IX сесії XXIII скликання Жовтневої сільської ради від 14 березня 2000 року, зареєстрований за № 22 від 28 липня 2000 року. ОСОБА_6 не включений до списку громадян-членів ВАТ, який додається до державного акту на право колективної власності на землю ВАТ «Жовтневе». Сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_6 не виготовлявся. Розмір земельної частки (паю) по ВАТ «Жовтневе» становить 7,03 умовних кадастрових гектар. Вартість земельної частки (паю) загальною площею 7,03 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2021 становить 211648,40 грн. (а.с. 18).

Відповідно до плану приватизації цілісного майнового комплексу «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня», затвердженого розпорядженням Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області від 18.12.1996 № 1475-р. 7 179 520 штук акцій на суму 1 794 880 гривень, що склало 88.7% в статутному капіталі створюваного акціонерного товариства, підлягало безоплатній передачі працівникам підприємства та прирівняним до них особам згідно Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі». Наказом регіонального відділення від 24.12.1996 № 2648-1 було створено відкрите акціонерне товариство «Жовтневе», шляхом перетворення державного підприємства «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня». Згідно з Договором безоплатної передачі акцій відкритою акціонерною товариства «Жовтневе» від 20.02.1997 та Акту прийому передачі відкритою акціонерного товариства «Жовтневе» від 28.03.1997 регіональним відділенням відкритому акціонерному товариству «Жовтневе» було передано акції в кількості 7 179 520 штук на суму 1 794 880 гривень. Відповідно до пункту 4.6 зазначеного вище договору товариство було зобов`язано протягом місяця після затвердження загальними зборами працівників ВАТ «Жовтневе» Положення про розподіл безоплатно переданих акцій серед працівників та прирівняних до них осіб здійснити розподіл акцій відповідно до договору. ВАТ «Жовтневе» листом від 25.12.1997 №102 надало до регіонального відділення перелік осіб товариства покупців членів трудового колективу «Насінницького радгоспу ім. 15 років Жовтня» на придбання об`єкта приватизації, у якому під номером 156 значиться ОСОБА_6 з кількістю акцій 1 360 штук (а.с.8).

За інформацією відділу №3 Управління у Богодухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) по ВАТ «Жовтневе» та список осіб, які взяли участь у їх розподілі, у Відділі відсутній (а.с.18).

Як вбачається зі змісту листа архівного управління Богодухівської РДА від 27.07.2021 № 01-53/117 відомості про відчуження акцій (іменних цінних паперів) ВАТ «Жовтневе» на ім`я ОСОБА_6 станом на 28.07.2000 на зберігання до архівного відділу не надходили (а.с.10).

На момент смерті ОСОБА_6 з останнім були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 (а.с. 51).

Задовольняючи частково обидва позови, суд першої інстанції виходив з того, що померлий ОСОБА_6 до розпаювання земель колективної власності був прийнятий на роботу у насінницький радгосп 15 років Жовтня, де пропрацював з 19.06.1989 року по 23.01.1996, тобто і на час реформування радгоспу у ВАТ «Жовтневе», при цьому він був членом ВАТ «Жовтневе» на момент передачі землі у колективну власність у 2000 році та видачі 28.07.2000 року державного акту на право колективної власності ВАТ «Жовтневе», оскільки відомості про нього як про акціонера містяться у списку акціонерів ВАТ «Жовтневе» (учасників товариства покупців членів трудового колективу) з розподілом акцій в процесі здійснення приватизації ЦМК «Насінницький радгосп ім. 15 років Жовтня» від 25.12.1997 року.

Отже, ОСОБА_6 набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 7,03 га з дня видачі державного акту на право колективної власності ВАТ «Жовтневе» відповідно до положень ст.1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

За життя ОСОБА_6 заповіт не складав, а отже право на спадкування за законом після смерті такого одержують особи, визначені у статті 1261 ЦК України, а саме дружина ОСОБА_3 , дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 , частки яких у спадщині є рівними.

Доказів, підтверджуючих факт усунення позивача або ж відповідачів від права на спадкування, неприйняття ними спадщини матеріали справи не містять.

Сторони по справі, які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , угод щодо зміни розміру частки у спадщини не укладали.

Отже, виходячи з рівності часток при спадкуванні між всіма спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , відсутність угод щодо зміни часток у спадщині, спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) ВАТ «Жовтневе», розподіляється з врахуванням рівності часток по 1/5 частині кожному із числа його спадкоємців першої черги, які в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року (справа № 293/1013/21) викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«…особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Тобто, особа набуває право на земельний пай за одночасної наявності трьох умов: 1) перебування серед членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту (постанова Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 513/612/21, провадження № 61-12810св22).

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акту на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку (постанова Верховного суду від 23 вересня 2021 року у справі 563/1407/19, провадження № 61-510св21).

Стаття 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) має передувати вирішення питання про включення особи (в даному випадку спадкодавця) до списку членів КСП, які мають право на земельну частку (пай) (постанови Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 376/1220/20, провадження № 61-19536св21; від 31 липня 2024 року у справі № 175/2757/21, провадження № 61-11544св23).

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року № 294/1094/17 (провадження № 61-43354св18) зазначено, що головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акту на право колективної власності на землю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 685/1373/17, провадження № 61-39844св18;від 15 червня 2021 року у справі № 743/961/20, провадження № 61-672св21.

….

ОСОБА_3 за життя до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), включена не була, сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала, отже у неї право на земельну частку (пай) не виникло, а тому не увійшло і до складу спадщини, яку прийняв спадкоємець ОСОБА_1 .

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2020 року у справі № 394/328/17 (провадження № 61-37965св18)…

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши наведені вище фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з посиланням на положення статей 1216, 1218 ЦК України дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19), від 05 червня 2021 року у справі № 743/961/20 (провадження № 61-672св21).»

У межах розгляду цієї справи встановлено, що ОСОБА_6 , спадкодавець ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за життя не був включений до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав.

У справі відсутні належні, допустимі і достатні докази про те, що за життя ОСОБА_6 вчиняв дії для відновлення порушеного права включення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримання сертифіката на земельну частку (пай), проте з об?єктивних причин не зміг закінчити ініційований ним спір.

З наведених обставин слід дійти висновку, що у ОСОБА_6 за життя право на земельну частку (пай) не виникло, а тому не увійшло і до складу спадщини, яку прийняли спадкоємиці ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Зважаючи на встановлене, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні обох позовів за недоведеністю.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у цій справі Золочівською селищною радою (відповідач по справі) заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності (т.1 а.с.33 зворот), але суд першої інстанції у своєму рішенні це питання не дослідив, відповідних висновків не виклав.

Навіть за відсутності заяви сторони спору про застосування наслідків пропуску строку давності суд першої інстанції мав вирішити це питання за своєю ініціативою, оскільки державний акт про право колективної власності на землю ВАТ «Жовтневе» був виданий 28 липня 2000 року, тобто за час дії ЦК УРСР 1963 року, і до набрання чинності ЦК України 01.01.2004 року сплинули три роки.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Полтавською обласною прокуратурою від імені Диканської окружної прокуратури сплачено 4 663,32 грн (т.2 а.с.37)

Апеляційна скарга задоволена в повному обсязі.

Таким чином, Полтавська обласна прокуратура має право на стягнення з позивачів витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 663,32 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Диканської окружної прокуратури задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) ВАТ "Жовтневе" в порядку спадкування і зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Золочівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, відмовити за недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної прокуратури 4 663,32 грн судового збору за подачу апеляційної скарги, тобто по 2 331,66 грн з кожної.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено 31 березня 2025 року

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов