РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого - судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Іванченко Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Житомирської міської ради, заінтересовані особи ПП «КВЖРЕП № 8», ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Житомирської міської ради звернувся 06.09.2024 року до суду із заявою про визнання квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною.

Заява обґрунтована тим, що на адресу Житомирської міської ради надійшов лист Приватного підприємства КВЖРЕП № 8 від 12.06.2024 № 420, в якому повідомляється про смерть власника приватизованої квартири АДРЕСА_1 .

За даними управління житлового господарства Житомирської міської ради (лист від 08.08.2024 № 3-549/УЖГ589) вказана квартира передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , 1923 року народження та ОСОБА_2 1925 року народження. На підставі оформленої заяви на приватизацію квартири з доданою до нею довідкою про склад сім`ї та займані приміщення було видано розпорядження та свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07 травня 1993 року. Загальна площа приватизованого житла становить 49, 73 кв.м. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності за вище вказаною адресою не зареєстроване.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.08.2024 року №77992449 заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_3 . У Спадковому реєстрі наявна інформація щодо заведеної спадкової справи №2766588 від 22.05.2003 року та виданого свідоцтва про право на спадщину №31800592.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.08.2024 року №77879487 спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 не заводилась.

Спираючись на наявну у розпорядженні Житомирської міської ради інформацію заявник припускає, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , могла прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказуючи на положення ст.ст. 1270, 1277 ЦК України, які визначають строк для прийняття спадщини та обумовлюють обов`язок органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, вимоги ст.ст. 334-338 ЦПК України порядок розгляду таких заяв, представник Житомирської міської ради просить визнати квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною, передати її у комунальну власність Житомирської міської територіальної громади.

Ухвалами суду від 10.09.2024 року по справі відкрите провадження, витребувано в Житомирському обласному державному нотаріальному архіві копію спадкової справи № 2766588 та виданого свідоцтва про право на спадщину № 31800592, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витребувано в Рівненському обласному державному нотаріальному архіві копію заповіту № 775372 за ім`ям ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 , 1923 року народження, ОСОБА_2 , 1925 року народження, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з видачею свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.05 1993 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини на частини квартири АДРЕСА_1 звернувся ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 звернулась із заявою від 24.05.2004 року, в якій повідомила про свідомий пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини, вказала про неприйняття нею спадщини.

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.05.2004 року, видане Першою Житомирської нотаріальної конторою на ім`я ОСОБА_1 , відносно частини квартира АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 07.05 1993 року.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року до участі в справі залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_1 , 1948 р.н., відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкова справа не заводилась.

За повідомленням Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради за наявною в Управлінні інформацією за адресою: АДРЕСА_3 зареєстроване місце проживання: з 23.03.1961 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , та з 23.03.1961 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З огляду на відповідне нормативне врегулюваня відносно встановлених фактичних обставин слід дійти висновку, що після смерті ОСОБА_3 право на майно в частині належить спадкоємцю ОСОБА_1 , в іншій частині ОСОБА_2 .

Як зазначалось вище, докази на підтвердження прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 судом не отримано, спадкова справа щодо майно померлої не заводилась.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), а у відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а у відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Згідно ст. 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Статтею 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Отже, надаючи оцінку встановленим обставинам, керуючись наведеними нормами матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви, визнання частини квартири АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною.

Керуючись ст. ст. 259, 263- 265, 268, 293, 294, 334-338 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати частини квартири АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною, передати її у комунальну власність Житомирської міської територіальної громади.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя : Д.М.Лєдньов