Справа № 357/889/25
Провадження № 2/362/1757/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2025 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори про скасування обтяження та стягнення судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Норми статті 175 ЦПК України чітко та імперативно визначають вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Натомість, в порушення пунктів 2, 4, 5, 8 і 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

-поштовий індекс адреси місця проживання позивача;

-ідентифікаційний код юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Насамперед, вимоги пункту другого прохальної частини позову не є позовними по своїй суті, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідача та не можуть бути до нього звернені, оскільки вони взагалі не є предметом спору між сторонами.

Викладене у вказаному пункті прохальної частини позову прохання не є способом захисту цивільних прав які використовуються при формулюванні позовних вимог з метою захисту і/або відновлення прав та інтересів які порушені.

Зокрема, вирішення питання про розподіл судових витрат, про що позивач просить у пункті другому прохальної частини заяви, здійснюється судом в силу положень ЦПК України, тобто належить виключно до повноважень суду та не потребує додаткового їх заявлення як позовних.

Тобто, позивачу слід вирішити питання щодо обґрунтованості, доцільності, необхідності заявлення таких позовних вимог та їх формулювання у прохальній частині заяви.

Отже, позовними вимогами по суті є лише і тільки вимоги про зняття арешту.

Також, вказаний у позові ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, не належить відповідачу (зверніть увагу на офіційне найменування юридичної особи!).

Одночасно, позивачу слід роз`яснити наступне!

Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (дивись постанову Верховного Суду від 29 червня 2023 року по справі № 208/9810/21).

Отже, позивачу слід вирішити питання щодо належного відповідача по справі!

Крім того, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин (наприклад того, що позивач є власником житлового будинку).

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (у тому числі того, що позивач є власником житлового будинку).

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі того, що позивач є власником житлового будинку).

Як прилад: у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

Наприклад: «позивач є власником житлового будинку, що підтверджується …. ».

До того ж, за змістом позову позивач зазначає про перебування у нього оригіналів письмових доказів копії яких додано до позову.

Проте, вказана інформація є неправдивою та не відповідає дійсності, оскільки позивач не має у себе оригіналу свідоцтва адвоката (додаток № 6).

Серед іншого, за змістом позову, на виконання пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, зазначено про обґрунтування стягнення із відповідача судових витрат.

Однак, норма пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, не зобов`язує позивача зазначати із чого складаються судові витрати.

Натомість, вказане в пункті 9 частини третьої статті 175 ЦПК України поняття: «розрахунок» очевидно передбачає зазначення відомостей виражених цифрами із використанням конкретних сум та здійснення відповідних розрахунків!

Отже, для того щоб виконати вимоги пункту 9 частини третьої статті 175 ЦПК України, позивачу слід зазначити у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які позивач поніс та які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Тобто, має бути розрахунок судових витрат, а не обґрунтування їх стягнення!

Одночасно, при подачі позову слід обов`язково дотримуватись вимог статті 177 ЦПК України.

Зокрема, в порушення вимог частини першої статті 177 ЦПК України, позивач не додав до позовної заяви документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Дана обставина підтверджується переліком додатків до позову, в якому відсутня вказівка про те, що до позову додано «документ про сплату судового збору».

Натомість, додатком № 7 до позову вказано: «копія квитанції судового збору», проте, цивільний процесуальний закон не вимагає додати копію документа про сплату судового збору, а містить вимогу про оригінал такого документа.

Тобто, якщо у додатку не вказано, що до позову додається «документ про сплату судового збору», то є очевидним висновок, що вказаного документу до позову не додано.

У зв`язку із цим, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб: шляхом подання нової редакції позовної заяви, яка б повністю відповідала вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Василівської державної нотаріальної контори про скасування обтяження та стягнення судових витрат.

Повідомити про вказане позивача та надати йому строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя