печерський районний суд міста києва
Справа № 757/608/13- ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачун О. О.,

за участі представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕФЕСТ», заінтересовані особи: ПАТ КБ «Правекс Банк», ОСОБА_2 , Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що воно набуло право вимоги за кредитним договором № 121-001/07Ф від 22.10.2007 року відповідно до договору відступлення прав вимоги від 19.12.2019 року, укладеним із ТОВ «ФК «Авістар», у свою чергу останнє набуло право вимоги від ПАТ КБ «Правекс Банк» 27.12.2016 року.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні за його відсутності.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2013 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/608/13-ц винесено ухвалу про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» () про видачу виконавчого листа згідно з рішенням Постійно діючого незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 29.05.2012 року (справа № 70/12) про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКІШ НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» (надалі - ПАТ КБ «Правекс Банк») суми заборгованості за кредитним договором № 121-001/07Ф від 22.10.2007 року у розмірі 10 423 583,60 гривень (десять мільйонів чотириста двадцять три тисячі п`ятсот вісімдесят три грн. 60 коп.) та суми сплаченого судового збору за розгляд заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду в розмірі 214 грн. 60 коп.

27.12.2016 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», укладений Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами відповідно до п.п. 1.1 та 1.2, згідно якого новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором №121-001/07Ф від 22.10.2007р., що був укладений з ОСОБА_2 .

19.12.2019 між ТОВ «ФК «Авістар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» укладено Договір № 20191219 про відступлення прав вимоги, відповідно до п.2.1. якого Первісний кредитор (ТОВ «ФК «Авістар») відступає Новому кредитору (ТОВ «ФК «Гефест») за плату , а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права вимоги до Боржників та Поручителів за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, вказаними у Реєстрах.

Реєстр Боржників до Договору № 20191219 про відступлення прав вимоги від 19.12.2019 містить інформацію про передачу прав вимоги до ОСОБА_2 , що виникли на підставі кредитного договору № 121-001/07Ф від 22.10.2007.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплинув 23.09.2019 р. (дата повернення Виконавчого листа без виконання 23.09.2016 р. + 3 роки).

У зв`язку із викладеним, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року визнано виконавчий лист, виданий на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2013 р. у справі №757/608/13-ц, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКІІП НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» суми заборгованості за кредитним договором № 121-001/07Ф від 22.10.2007 р. у розмірі 10 423 583,60 грн. та суму сплаченого судового збору за розгляд заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду в розмірі 214 грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на вказане, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа сплинув ще у 2019 році, виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Одночасно суд зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «ГЕФЕСТ» про заміну сторони виконавчого провадження вже відмовлялось та роз`яснює останньому, що одним із основних засад цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Керуючись ст.ст. 1-20, 352, 353, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕФЕСТ», заінтересовані особи: ПАТ КБ «Правекс Банк», ОСОБА_2 , Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. В. Вовк