Справа № 471/228/25
Провадження №2/471/181/25
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Гукової І.Б.,

за участю секретаря - Прокопчук Н.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ще Братське цивільну справу № 471/228/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток, що є у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Козиревич Оксана Сергіївна діючи в інтересах ОСОБА_1 , через підсистему "Електронний суд" звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення часток, що є у спільній сумісній власності.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Братське, помер батько позивача- ОСОБА_3 , який був зареєстрований в смт.Братське Вознесенського району Миколаївської області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка крім іншого складається з частки в квартирі АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального поділу України- Братського) району Миколаївської області. Дана квартира, згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1996 року, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , і отримана ними в порядку приватизації житла у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В визначений законодавством 6 місячний термін позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського нотаріального округа Миколаївської області Волошиної Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Однак, оформити спадкове майно, а саме частку вказаної квартири, не має можливості, оскільки не було виділено частку померлого у майні співвласників, тому позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача до суду надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву до суду про розгляд в її відсутність в зв`язку з станом здоров`я, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Братське, помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , отримана ними в порядку приватизації житла у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.6).

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним( частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У відповідності дост.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності припиняється.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки між позивачем і відповідачем припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток, що є у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної сумісної власності.

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст.. 354 ЦПК України.

Суддя Гукова І.Б.