Справа № 698/149/25
Провадження № 2-о/698/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області вскладі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Пугачовської Т.І.,

представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Калинопіль, Звенигородського району, Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Мокрокалигірська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із рідною тіткою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що на момент смерті ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Тітка у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала.

У зв`язку із похилим віком та поганим станом здоров`я, ОСОБА_3 потребувала постійного стороннього догляду. В період з 01 квітня 2005 року по день її смерті заявник фактично проживала разом із своєю тіткою ОСОБА_3 однією сім`єю.

ОСОБА_4 померла у медичному закладі с. Червона Слобода, куди вона була доставлена у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

11.02.2025 року за заявою ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вечірко Н.В. була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 .

Мати заявника ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник зазначає, шо встановлення в судовому порядку факту спільного проживання однією сім`єю їй необхідно для оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, заперечень проти заявлених вимог не висловив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №0 від 29.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №7.

З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 20.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Єлизаветка, Черкаської області, актовий запис №1.

Факт родинних стосунків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується письмовими матеріалами справи: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 28.01.2025 р.; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №9 від 25.01.2025р.; архівною довідкою Державного архіву Черкаської області №С-90/05-08 від 26.12.20254р.; архівною довідкою Державного архіву Черкаської області №С-89/05-08 від 26.12.2024р.; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №02 від 01.02.2025 р.

За життя ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 23.12.2002 року, належала земельна ділянка площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З постанови приватного нотаріуса Вечірко Н.В. від 12.02.2025 року № 34/02-31, вбачається, що нотаріус відмовив ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: земельну ділянку площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття спадщини. Нотаріусом також зазначено, що спадкова справа 16/2025 на майно ОСОБА_3 заведена на підставі заяви ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_2 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду що ОСОБА_3 була його сусідкою. Родичів окрім племінниці ОСОБА_2 у неї не було. Коли ОСОБА_8 стала старенькою і почала тяжко хворіти до неї, навесні 2005 року, приїхала жити племінниця та здійснювала догляд за тіткою, а потім забрала її до лікарні, де тітка і померла. Племінниця здійснила поховання тітки за власні кошти.

Свідок ОСОБА_9 надав суду аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_7 .

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші, ніж визначено у ч. 1 цієї ж статті, факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, статтею 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Заявник на даний час позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину та не вважається таким, що прийняв спадщину, так як не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що що ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала разом із спадкодавцем (рідною тіткою) на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 22.04.2005 року за № 7.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити, що ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала разом із спадкодавцем (рідною тіткою) на час відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 22.04.2005 року за № 7.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 01 квітня 2025 року.

Головуючий Баранов О.І.