Провадження № 2/470/104/25
Справа № 470/145/25
У Х В А Л А

31 березня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з відповідним позовом, через систему «Електронний суд» у якому просило стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу матеріальну шкоду в сумі 103627,67 грн та 3028 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою судді від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено перше судове засідання по справі на 09 год. 30 хв. 31 березня 2025 року.

До початку першого судового засідання відповідач ОСОБА_1 направив клопотання, у якому він просив зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, посилаючись на те, що перебуває у складі Збройних Сил України, через що не може прибути в судове засідання та укласти угоду з адвокатом ( а.с.87).До клопотання додав копії сторінок паспорту громадянина України та довідки виданої 17.03.2025 року військовою частиною НОМЕР_1 , про те, що він перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 13.03.2022 року по теперішній час.

Представник позивача Мисюкевич К.В. в судове засідання не з`явилась, до суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності ( а.с.83-85).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши клопотання та додані докази суд доходить наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Згідно ч.1 статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого судового провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. А тому, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Крім цього, обов`язок суду зупинити провадження у справі повинен бути зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, надалі строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався і діє дотепер.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами статей 1 та 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Конструкція п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, указана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Норма п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана вище правова позиція відображена в судових рішеннях КЦС ВС від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19, 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, а також від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20.

Таким чином, задля вирішення питання щодо зупинення провадження у даній справі необхідно з`ясувати чи перебуває ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призводить перебування на військовій службі до об`єктивної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні або надати відзив на позовну заяву.

До поданого клопотання про зупинення провадження відповідач надав копію довідки військової частини НОМЕР_1 , в якій констатується, що з 13 березня 2022 року він перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині.

Між тим, надана відповідачем довідка не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, як і про те, що особисто відповідач не перебуває у зоні постійної дислокації військової частини, а знаходиться безпосередньо у зоні бойових дій.

Таким чином, оскільки копією довідки наданої відповідачем не доведено, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а також, що на території де перебуває на військовій службі відповідач, ведуться бойові дії, відсутні підстави для задоволення поданого клопотання про зупинення провадження у справі.

При цьому, відповідач не позбавлений права повторно звернутись із клопотанням про зупинення провадження, після надання доказів зазначених у даній ухвалі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 258 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Орлова