ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 396/1518/24

провадження № 22-ц/4809/382/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Україна»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про розірвання договору оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2024 року (суддя Цесельська О. С.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024р адвокат Чеверда О.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до СТОВ "Нова Україна" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,0005 га з кадастровим номером :02:002:0993 на території м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1217, виданого 15.07.2009 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г.

07.03.2011 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем СТОВ "Росія" (нова назва СТОВ "Нова Україна") укладений договір оренди земельної ділянки, право оренди зареєстровано 19.10.2011 року, номер запису про інше речове право в ДРРП: 20440985.

Згідно умов договору, нормативно грошова оцінка землі становить 53 565 грн, строк дії договору 49 років, починаючи з терміну державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2060 року.

Розмір орендної плати становить 3% (три) відсотки від нормативної грошової оцінки землі, переданої в оренду.

Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно.

Умови договору відповідач не виконує, орендну плату протягом певного періоду не сплачує, тому сторона позивача вважає, що несплата відповідачем орендної плати у строки, встановлені договором, є систематичною, що становить істотне порушення відповідачем договору, що є підставою розірвання договору оренди земельної ділянки, тому позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, яким просить розірвати договір оренди землі.

Відзив на позовну заяву

01.10.2024 року стороною відповідача поданий відзив, за яким позов не визнається, заявлено про відмову в задоволенні.

Вказано, що на початку 2011 року позивач звернулась про авансування виплат орендної плати наперед, на тривалий термін, так як їй було необхідні кошти.

Відповідач поклав зобов`язання щодо сплати орендної плати в межах 30 000 грн за договором оренди землі позивачці, на третю особу ОСОБА_2 за домовленістю з ним, останній виплатив їх позивачці наперед, яка прийняла їх в рахунок належного виконання зобов`язань за договором оренди землі, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою.

Позивач ОСОБА_1 погодилася на отримання орендної плати за майбутні періоди в розмірі 30 000 грн третій особі, який сплатив вказану суму як орендну плату, отже у орендаря відсутня заборгованість перед орендодавцем за користування земельною ділянкою.

Відповідь на відзив

02.10.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник вказує, що відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» яка діяла до 01.01.2013 року, договір оренди набуває чинності після його державної реєстрації, а згідно ст. 20 Закону, укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Нормами ЦК передбачалось, що договір який підлягає державній реєстрації є укладеним із моменту його державної реєстрації. Тобто лише після державної реєстрації Орендар набув права оренди за договором.

Матеріали справи не містять довіреність, якою позивач довірив своєму представнику отримувати замість нього орендну плату. Додана до відзиву нотаріально посвідчена заява є заявою, якою позивач посвідчив справжність підпису позивача, який підписав заяву.

У заяві не зазначено номеру договору, а просто підтверджується факт передачі грошей однією фізичною особою іншій.

Умовами договору не передбачено отримання авансів до моменту його укладення.

Судове рішення

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2024 року позов задоволений. Розірваний договір оренди земельної ділянки, номер 02826, виданий 19.10.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» відносно земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0993 (загальною площею 4.0005 га) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1271, виданого 15.07.2009 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Суд першої інстанції виснував, що відповідач не довів належними і допустимими доказами виконання ним умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати позивачці у спосіб передбачений договором, що є підставою для задоволення позову.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням третя особа у справі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2024 року по справі № 396/1518/24 та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначив, що позивачем та його представником всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не доведено обставин, які б підтверджували неналежне виконання відповідачем СТОВ "Нова-Україна" договірних зобов`язань з виплати орендної плати чи порушення в цій частині вимог чинного законодавства. Тому відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про скасування договору оренди з підстав не виплати орендної плати. При прийнятті рішення судом не враховано, що виплата орендної плати не періодично, як зазначено в п. 11 Договору, а наперед не є порушенням умов вимог цивільного законодавства, оскільки зазначені вище правовідносини хоч і непередбачені діючим Договором, але вчинені дії сторін передбачені ст. 6 п. 3 ЦК України: - «сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд».

Судом також не враховано норми ст. 528 Цивільного Кодексу України, за якою виконання обов`язку боржника іншою особою, у зв`язку з наявністю клопотання ОСОБА_1 про авансування виплати орендної плати в значній сумі - комерційним директором СТОВ «Нова-Україна» ОСОБА_2 було проавансовано виплату орендної плати в розмірі 30 000,00 грн.

Чинне законодавство про оренду землі не містить заборони сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою. Умови договору оренди землі про сплату орендної плати за майбутні періоди можуть бути погоджені сторонами договору оренди у формі, передбаченій статтею 14 Закону України «Про оренду землі».

Відзив

Сторона позивача подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказується незгода з мотивами оскарження.

Акцентує увагу, що згідно з положеннями пункту 9 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у грошовій формі. У разі бажання Орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюється за згодою сторін за цінами, які діють на час розрахунку або на час надання послуги. За змістом пункту 11 Договору орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно.

В умовах договору не передбачено отримання «авансів наперед» до моменту його укладення, не змінено умови виплати орендної плати. Нотаріально посвідчена заява, на яку посилається скаржник заперечуючи проти ухваленого рішення, не є довіреністю в розумінні глави 17 ЦК України та розділу 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, від 03 березня 2004 року за № 283/8882 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), а за своєю юридичною природою є заявою, якою нотаріус 16 лютого 2012 посвідчив справжність підпису особи який підписав дану заяву, а не є посвідчення нотаріусом довіреності на здійснення дій, зокрема, отримувати кошти за договором оренди. Крім того, самим договором оренди не передбачено отримання авансу позивачем від третьої особи та не передбачено, що третя особа буде отримувати замість позивача орендну плату, а сама заява була складена до виникнення договірних відносин між сторонами за спірним договором.

Аналіз вказаної заяви свідчить про існування зобов`язань, які виникли між позивачем та ОСОБА_2 і її зміст не підтверджує правомірність сплати орендної плати ОСОБА_2 замість Орендаря.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач при складанні нотаріально посвідченої заяви діяла особисто, а не через представника, і судом не було викликано позивача особисто для надання пояснень стосовно отримання орендної плати, не підтверджують факт належного виконання відповідачем своїх обов`язків згідно договору оренди та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції по суті спору.

Рух справи

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2024 року; встановлено строк для подачі відзиву учасниками справи.

23 грудня 2024 року підготовчі дії у справі закінчено; справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 12 год 00 хв 27 лютого 2025 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Позиція сторін

У судовому засіданні представник позивача адвокат Чеверда О.В. заперечила щодо підстав та вимог апеляційної скарги, наполягала на її відмові.

Сторона відповідача, третя особа/апелянт належним чином повідомлені про судовий розгляд, в судове засідання не з`явились.

За ст. 372 ЦПК неявка сторін, належних чином повідомлених про судовий розгляд, не перешкоджає розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши оскаржувану рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступного.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,0005 га з кадастровим номером :02:002:0632 на території Новоукраїнської міської ради з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчується свідоцтвом про право на спадщину, серія та номер 1217, виданого 15.07.2009 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. (а.с. 14).

Попередній власник землі спадкодавець ОСОБА_3 , Державний акт на право власності на земельну ділянку від 11.05.2002 року, серії IІ-КР № 036549. (а.с. 27-28).

Між ОСОБА_1 та СТОВ «Росія» 07 березня 2011 року (СТОВ "Нова Україна") укладений договір оренди земельної ділянки, право оренди зареєстровано 11.05.2017 року, номер запису про інше речове право в ДРРП: 20440985.

Згідно умов договору, строк дії договору 49 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2060 року.

Розмір орендної плати становить 3% (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно (а.с. 25-26, 17-18).

Нотаріально посвідченою заявою від 23.02.2011 року, ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_2 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.05.2002 року, серії IІ-КР № 036549, площею 4,00 га, виданого Новоукраїнською райдержадмінстрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 24.05.2002 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності землю за № 563, в сумі 30 000 гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 до 23 лютого 2060 року вона не матиме. Цією ж заявою позивач ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_2 , до зняття мораторію на дію Закону України про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія». Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує ОСОБА_2 . Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. (а.с. 58)

Норми права застосовані судом

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Мотиви апеляційного суду

Предметом даного спору є розірвання договору оренди земельної ділянки з посиланням на систематичне порушення орендарем умов договору оренди землі, що полягає в невиплаті орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі»,договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності ,які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

За правилами ч. 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, орендодавець має право вимагати у орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 77 ЦПК України, визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, ОСОБА_1 , є власницею земельної ділянки кадастровий номер:02:002:0993 (загальною площею 4,0005га) з цільовим призначенням для ведення товарного сільського-господарського виробництва, що розташована на території м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1271, виданого 15.07.2009 державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_1 та СТОВ «Росія» 07 березня 2011 року (СТОВ "Нова Україна") укладений договір оренди земельної ділянки, право оренди зареєстровано 11.05.2017 року, номер запису про інше речове право в ДРРП: 20440985.

Згідно умов договору, нормативно грошова оцінка землі становить 53 565 грн, строк дії договору 49 років, починаючи із терміну його державної реєстрації і закінчується 15 листопада 2060 року.

Розмір орендної плати становить 3% (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно.

Відповідно до пунктів 1,2 вказаного Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку 4,0 га у тому числі 4.0 риллі.

Пунктом 8 Договору визначено, що цей договір укладено строком на 49 років.

Згідно з п. 9 Договору щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня.

Пунктом 38 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339632145 від 15 липня 2024 року виходить, власник ОСОБА_1 , 11 травня 2017 року приватним нотаріусом Поляковою Н.В. Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1271, виданий 15.07.2009 видавник: державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. зареєстровано договір оренди землі серія та номер 02826 виданий 19.10.2011 р видавник ОСОБА_1 . Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Росія», право оренди земельної ділянки, строк дії 15.11.2060р.

Орендарем земельної ділянки за кадастровим номером 02826 є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Росія» (нині (СТОВ "Нова Україна"), щорічна орендна плата виплачується у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, встановив в діях орендаря порушення істотної умови договору, яка виразилась у несплаті орендної плати.

За договором оренди землі передбачена орендна плата щорічно до 31 грудня, відтак систематичною може бути визнана несплата протягом двох і більше років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги про дострокове розірвання договору оренди, у зв`язку з істотним порушенням їх умов, а саме систематичною несплатою орендної плати.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до статті 629 ЦК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі.

Законодавство передбачає як умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі, і несплату орендної плати.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17.

Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 479/210/21 дійшов до висновку, що систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором, є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання такого договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заперечень позовних вимог сторона відповідача вказала, що нотаріально посвідченою заявою від 23.02.2011 року, ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_2 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.05.2002 року, серії IІ-КР № 036549, площею 4,00 га, виданого Новоукраїнською райдержадмінстрацією Новоукраїнського району Кіровоградської області 24.05.2002 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності землю за № 563, в сумі 30000 гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 до 23 лютого 2060 року вона не матиме. Цією ж заявою позивач ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_2 , до зняття мораторію на дію Закону України про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія».

Зі змісту вищезазначеної заяви виходить, що у відносинах з позивачкою ОСОБА_2 діяв від свого імені. За змістом цієї заяви позивач надала згоду ОСОБА_2 на отримання від СТОВ «Росія» належної їй орендної плати та зобов`язалась після скасування мораторію на відчуження землі переоформити право власності на земельну ділянку на ОСОБА_2 , що може вказувати на попередню домовленість про продаж земельної ділянки у майбутньому, а не про виконання третьою особою обов`язку орендаря.

Отже ОСОБА_2 , який згідно із заявою позивача сплатив 30 000 грн в якості орендної плати за земельну ділянку, не був уповноваженою відповідачем особою на виконання зобов`язання за договором оренди землі від 07 березня 2011 року.

Таким чином, вказана вище заява свідчить про існування зобов`язань, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх зміст не підтверджує правомірність сплати орендної плати СТОВ «Росія» (СТОВ «Нова-Україна») Галенок Д.О. замість орендаря СТОВ "Нова Україна".

Жодного доказу про сплату орендної плати стороною відповідача не надано.

Суд також вказував, що нотаріально посвідчена заява, на яку посилається відповідач, заперечуючи проти позову, не є довіреністю в розумінні глави 17 ЦК України та розділу 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, від 03 березня 2004 року за № 283/8882 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), а за своєю юридичною природою є заявою, якою нотаріус 23.02.2011 року посвідчив справжність підпису ОСОБА_1 яка підписала заяву. У цій заяві не зазначено за яким саме договором оренди позивач отримала від ОСОБА_2 орендну плату в розмірі 30000 грн та за яким договором оренди землі ОСОБА_1 повинна отримувати орендну плату в майбутньому. Взагалі дана заява складена до укладення договору оренди, який період охоплює дана виплата, враховуючи що на час звернення договір тривав понад 13 років, як вказана сума відповідає необхідним виплатам. Однак основне це відношення третьої особи до правовідносин сторін за договором оренди.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано доказів того, що на час передачі позивачеві коштів у сумі 30 000 грн, ОСОБА_2 був посадовою особою товариства та діяв як посадова особа СТОВ «Росія».

У справі відсутні будь-які відомості про те, що станом на 23.02.2011 року СТОВ «Росія» поклала виконання свого обов`язку з внесення орендної плати за договором орендодавцю ОСОБА_1 на ОСОБА_2 , та що останній виконав саме цей обов`язок СТОВ «Росія» перед позивачем.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала позовні вимоги тим, що відповідачем, в порушення умов договору, не сплачувалась орендна плата, то відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивачки про відсутність систематичної несплати орендної плати.

Разом з тим, відповідач вказані доводи не спростував.

В даному випадку, всі ризики неналежного виконання умов договору покладаються на орендаря.

За правовим висновком, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.

За наслідками розгляду справи судом апеляційної інстанції було достовірно встановлено, що позивачка розраховувала отримувати орендну плату щорічно у строк, встановлений в договорі оренди землі, проте, відповідач не сплатив орендну плату, у зв`язку з цим, позивачка не може та не бажає очікувати, що в подальшому відповідач належно виконуватиме обов`язки за умовами договору.

Систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору оренди землі та є підставою для розірвання такого договору, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором грошові кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічна думка висвітлена в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року за наслідками розгляду справи № 479/210/21 (номер провадження 61-8008ск22).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог повно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для справи, а саме: систематичну несплату відповідачем виплати орендної плати, яка призвела до істотного негативного впливу на інтереси позивача, позбавивши її законних сподівань отримати очікуване в строки та на умовах укладеного договору оренди земельних ділянок, а тому висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, судом правильно застосовані норми матеріального права, порушення норм процесуального права не встановлено.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо підставності відмови у задоволенні позовних вимог, відтак не приймаються до уваги та не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Загальний висновок

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції відповідає критеріям законності, обґрунтованості, відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, таке рішення не підлягає скасуванню.

Судові витрати

У зв`язку з незмінністю судового рішення, перерозподіл судових витрат не відбувається, ст. 141 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2024 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 02.04.2025р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний

: