Сквирський районний суд Київської області
Провадження № 2/376/555/2025
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" квітня 2025 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської державної нотаріальної контори Київської області про призначення додаткового строку на прийняття спадщини,

встановив:

До Сквирського районного суду Київської області 05.02.2025 року відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2023 року за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сквирської державної нотаріальної контори Київської області про призначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 05.02.2025 року дана позовна заява залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Для усунення вказаних недоліків судом був встановлений п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

19.03.2025 р. поштове відправлення з ухвалою суду повернулося до суду (відправнику) з відміткою листоноші "повертається" та "за закінченням терміну зберігання".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Будь-яких заяв про зміну місця перебування позивачем до суду не надсилалось.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що позивач не з`явився до відділення поштового зв`язку для отримання копії ухвали, що підтверджується відміткою працівника пошти.

Згідно з п.4 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини (справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії») від 07.07.1989 року зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, вказана ухвала суду розміщенав Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua, з якими учасники справи можуть ознайомитись.

Таким чином, у встановлений в ухвалі строк зазначенні недоліки позовної заяви позивачем усунуті не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Оскільки протягом встановленого судом строку позивачем недоліки по поданій позовній заяві усунуті не були, згідно з вимогами ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської державної нотаріальної контори Київської області про призначення додаткового строку на прийняття спадщини - вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.Г. Батовріна