БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/217/25
Провадження № 2/497/468/25
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

"03" лютого 2025 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись у приміщенні суду в м.Болград з матеріалами цивільної справи за позовом адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни - представника і в інтересах позивача ОСОБА_1 до SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP «BitCapital» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

27.01.2025 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить суд визнати недійсним Договір позики «Експрес» №-414271 від 12.11.2024р., укладений між ОСОБА_1 та SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP, а також - зобов`язати відповідача - SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP визнати відсутність кредитної заборгованості в ОСОБА_1 з підстави недійсності цього Договору позики, одночасно просить розглянути у підготовчому судовому провадженні клопотання про витребування доказів, - оригінал вищевказаного Договору позики та відомостей електронного гаманця №TCFJMMkVnDjTeFxBnn21.NBhiofau626FiR.

Вказані позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що договір позики «Акційний» №-410686 від 10.11.2024р. є недійсним, оскільки був укладений без згоди позивачки. Відповідачка не надавала доступу до електронного гаманця, зазначеного у договорі, та не отримувала коштів, передбачених договором. Також позивач стверджує, що умови цього Договору суперечать положенням ст.ст.627,638,1046,1054,1055 ЦК України, що регулюють укладення та виконання таких правочинів. Відсутність вільного волевиявлення та фактичного отримання коштів позбавляє договір правових наслідків.

Крім того, діяльність компанії SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP на території України є незаконною, оскільки вона здійснює фінансові операції без відповідної ліцензії, чим порушує вимоги Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Надання фінансових послуг у криптовалюті, зокрема USDT TRC20, не відповідає законодавству України, яке визнає гривню єдиним законним платіжним засобом. Дії відповідача також можуть свідчити про легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом.

Додатково, стверджується у позові, відповідач не забезпечив дотримання прав позивачки як споживача, - передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема, позивачці не була надана повна та достовірна інформація про умови кредитування, що порушує її право на свідомий вибір. Форма та зміст договору не відповідають вимогам законодавства, а його умови є несправедливими та такими, що порушують принципи розумності й добросовісності у правовідносинах.

Ознайомившись з предметом та підставами позову, судом з`ясовано наступне.

Відповідно до вимог ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає вона вимогам, встановленим ст. 175 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторони у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч.3ст.175 ЦПК України позовна заява має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, - протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем у справі є юридична особа SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP - «BitCapital» - яка знаходиться за адресою: C/O Social Finance Limited, 87 Vauxhall Walk, London, England, SE11 5HJ, реквізити, встановлені для юросіб України - щоо цього відповідача не зазначені, а тому вбачається, що відповідач є іноземним елементом.

Визначення поняття "іноземний елемент" наведено у п.2ч.1ст.1 ЗУ "Про міжнародне приватне право". Так, Іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Ст. 497 ЦПК України встановлено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.76 ЗУ «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст.77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія чи представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Таким чином, кредитні правовідносини у справах з іноземним елементом підсудні судам України лише в разі застосування сторонами договірної підсудності. Домовленість сторін має бути досягнута у письмовій формі.

Однак, у вищевказаному позові, позивачем не зазначено доказів, які б підтвердили, що ця справа з іноземним елементом підсудна суду України, оскільки відсутні письмові докази того, що подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України, а також - що на території України знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Крім цього, позивач в позові посилається на норми цивільного законодавства саме щодо кредитних правовідносин, споживчого кредитування та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах.

Однак, згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові - в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проте, відповідно до вимог позову предметом спору є Договір позики «Експрес» №-414271 від 12.11.2024 і в даному випадку вказані правовідносини регулюються законодавством України щодо укладання договорів саме позики, а не укладання договорів кредитування, як в позові зазначає позивач.

Також у позові зазначено, що вказаний договір суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема статей 11,18 цього закону, однак позивачем жодним чином не обґрунтовано в чому саме даний договір позики суперечить цим вимога

До того ж, позивач посилається на ст.15 ЗУ «Про захист прав споживачів», але не надає доказів, що до укладення Договору позики між сторонами не обговорювалися умови кредитування.

Крім того, згідно з п.7 Договору, копія якого додана до позову, - між сотронами визначено «Порядок вирішення спорів з питань виконання цього Договору», а саме, - у пп.7.1 вказано, що "Усі спори та непорозуміння/розбіжності щодо укладання, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково цього Договору, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього Договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів"; а, у пп.7.2 зазначено, що "В разі наявності зауважень, пропозицій, або наявності питань щодо виконання цього Договору, Позичальник може звернутись до Позикодавця у будь-який спосіб, зазначений на Сайті Позикодавця у розділі «Контакти». Звернення розглядаються у порядку та у строки, визначені законодавством... І лише у пп.7.3 визначено, що "У випадку неможливості врегулювання спірних питань у досудовому порядку Сторони мають право звернутись до судових органів за законодавством України згідно підсудності за місцем проживання або місцезнаходженням Позичальника".

Проте, до позовної заяви не додано доказів, що позивач намагався врегулювати спірні питання з відповідачем у досудовому порядку відповідно до пп.7.1, пп. 7.2 даного договору.

Крім того, у позові взагалі не зазначено, що Позивачка отримувала від відповідача Позику - натомість, представник позивачки стверджує у позові, що договір позики «Акційний» №-410686 від 10.11.2024р. є недійсним, ... а відсутність доказів стосовно вільного волевиявлення позивачки та фактичного отримання коштів - позбавляє договір правових наслідків.

Щодо таких випадків, ще 04.06.2019 ВП ВС своєю Постановою у справі №916/3156/17 роз`яснив, "що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (пункт 69). Такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (пункт 70)".

Крі того, на офіційному сайті Національного банку України ще 04.02.2025 о 20:00 опубліковано інформацію "???????Щодо ведення незаконної діяльності онлайн-сервісом "BitCapital" - в якій зазначив, що Національний банк України за результатами аналізу правочинів, що укладаються сервісом "BitCapital", виявив у таких правочинах ознаки фінансової послуги з надання коштів у кредит з порушенням ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії", а саме, - з метою ухилення від виконання вимог законодавства України, ця послуга маскується в договорах зі споживачами як надання позик у криптоактивах. Поглиблений аналіз показав, що сервіс "BitCapital", формально надаючи позики в USDT, фактично видавав кредити в національній валюті України гривні, оминаючи всі встановлені законом регуляторні механізми. "Національний банк отримав більше 700 звернень від громадян, які стали клієнтами незаконної схеми кредитування через вебсайт сервісу "BitCapital" (далі сервіс "BitCapital"), на якому була розміщена інформація про юридичну особу-нерезидента надавача послуг на сервісі "BitCapital", а саме GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED[Зноска 1 ] (реєстраційний номер 15205752)".... "Варто нагадати, що Конституція України, Цивільний кодекс України, Закони України "Про платіжні послуги" та "Про валюту і валютні операції" чітко визначають, що єдиним законним платіжним засобом на території України є гривня...", а законодавство про віртуальні активи наразі лише розробляється.

Таким чином, НацБанк попереджає, про відсутність повноцінного закону про обіг віртуальних активів - що створює прогалини в правовому регулюванні, якими одразу намагаються скористатися недобросовісні особи. Водночас регуляторні органи фінансових ринків з 2017р. періодично попереджають та інформують громадян про ризики операцій з віртуальними активами.

Відповідно до ст.4 ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії", Національний банк має право ухвалити рішення про належність або неналежність певних послуг чи операцій, які за своєю суттю містять ознаки одного чи кількох видів фінансових послуг, до певного виду фінансових послуг та про заборону надання таких послуг.

У зв`язку з визнанням у правочинах, що укладаються сервісом "BitCapital", наявності ознак фінансової послуги та, відповідно, здійснення діяльності з надання такої послуги поза законом та без дотримання вимог нормативно-правових актів Національного банку у сфері надання фінансових послуг, а саме, - без дотримання вимог ЗУ "Про захист прав споживачів фінансових послуг", Національний банк зазначає, що "...провів відповідну перевірку [Зноска 2 ]... яка, в тому числі, полягала в глибинному аналізі договорів та розкриття інформації на онлайн-ресурсі сервісу "BitCapital", виявила системні порушення законодавства України... інформаційну непрозорість та введення в оману щодо умов кредиту..."

Таким чином, НацБанк підсумував, що "...виявлені порушення свідчать про протиправність діяльності GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED та відповідного сервісу "BitCapital". Сервіс фактично створений для надання кредитів фізичним особам поза правовим полем України та відповідним наглядом регулятора... Відповідно до оновленої інформації на сайті сервісу "BitCapital" наразі юридичною особою - власником сервісу "BitCapital" є SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP, проте суть наданої послуги не змінилась... Відповідно до пунктів 2,5,8 розд.І, пунктів 11,12 розд.ІІ Положення про визнання належності послуги чи операції до фінансової / обмеженої платіжної послуги та виявлення здійснення безліцензійної діяльності на ринку небанківських фінансових послуг і платіжному ринку, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.09.2024 за №105 (далі Положення №105)".

Таким чином, представник позивачки, зазначаючи, що договір позики «Акційний» №-410686 від 10.11.2024р. є недійсним, ... та... позбавляє договір правових наслідків,

обирає неналежний спосіб захисту прав своєї довірительки, при цьому не зазначаючи, чим саме порушені її права, якщо вона фактично не мала кредитник правовідносин з відповідачем або правовідносин, пов`язаних з отриманням нею позики від відповідача - з чого вбачається, що неясно зазначені предмет та підстава позову, а також обраний спосіб захисту прав позивачки - є неналежним, адже, як зазначено вище, зокрема у Постанові ВП ВС від 04.06.2019 - якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону.

Отже, ВС акцентує увагу, що такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, встановленим законом, оскільки такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, - також не є способом захисту прав та інтересів, встановленим законом.

Межі здійснення цивільних прав особами встановлені ст.13 ЦК України, а способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16ч.2 цього ж Кодексу:

1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Положення частини третьої статті 13 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р(II)/2021 від 28.04.2021\

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

5. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

6. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом...

Отже, оскільки вищевказані недоліки позову не надають можливості чітко визначити предмет спору, характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу - суд дійшов висновку про наявність підстави для надання позивачу (представнику) чассу для усунення цих недоліків.

Крім того, в разі уточнення заявником способу захисту прав позивачки, та недоведення ним обставин щодо віднесення вказаного спору до спорів, пов`язаних з захистом прав споживачів, позивачем (представником) необхідно буде на виконання вимог ч.4ст.177 ЦПК України, ч.1ст.4, пп.1п.1ч.1ст.4 ЗУ «Про судовий збір», та ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - сплатити судовий збір за дві заявлені вимоги, які не є похідними одна від одної, - в розмірі 2422,4грн, тобто, - по 1211,2грн за кожну.

Крім того, на сайті судової влади України ще до 21 лютого 2024 року з?явилася інформація про те, що з цієї дати наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі стане обов`язковою для всіх юридичних осіб приватної форми власності, які беруть участь в цивільних та адміністративних справах, тому відсутність у відповідача за даним позовом електронного кабінету, як зазначено у позові - є перешкодою для направлення судом на адресу відповідача процесуальних документів.

За таких обставин суддя дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, оскільки. відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. А, в разі, якщо позивач (представник) не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, - заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.4,13, 175, 185, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без руху позовну заяву адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни - представника і в інтересах позивача ОСОБА_1 до SOCIAL FINANCE CARE AND WELLBEING INVESTMENTS LLP «BitCapital» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.

Надати позивачу (представнику) строк - 5 (п`ять) днів для виправлення недоліків - що починається з наступного дня після дати отримання ним копії ухвали суду, - яка підлягає виконанню шляхом подання позивачем до суду заяви про усунення недоліків з наведенням відповідних пояснень та обґрунтувань, а також квитанції про сплату судового збору або наданням пояснень чи доказів про звільнення від його сплати.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, яка подається до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог суду про усунення недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

В разі неусунення у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу, що не є перешкодою для звернення до суду з цією ж заявою після усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, суд роз`ясює учасникам справи про можливість зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя А.В. Кравцова