Справа № 473/245/25
РІШЕННЯ

іменем України

"02" квітня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказувала, що 07 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №78.

Від шлюбу мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте сімейні відносини не склалися та з вересня 2024 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя. Спорів щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя немає. Син ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Проте ОСОБА_2 , будучи працездатною особою, працюючи та отримуючи стабільний дохід, постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Також просила суд щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, проте надіслали на електронну адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представника позивачки, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому, суд встановив, що 07 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №78.

Від шлюбу мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Водночас судом встановлено, що спільна дитина сторін син ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної та достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України).

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у визнаному ним розмірі - 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету також підлягають стягненню 1 211,20 грн судового збору (в частині вимоги про стягнення аліментів).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №78 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вознесенська Миколаївської області, ідент. номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Вознесенська Миколаївської області, ідент. номер: НОМЕР_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно кошти (аліменти) у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2025 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Вознесенська Миколаївської області, ідент. номер: НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106), , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв