Справа № 645/6358/23
Провадження № 2/645/83/25

Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2025 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Алтухової О.Ю.,
секретар судових засідань Лазаренко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -
Основний зміст позовних вимог/зустрічних позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя та просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв.м, житловою площею 66,5 кв.м, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суму судового збору у розмірі 13 420,00 грн просить покласти на відповідачку.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 року відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче засідання.
Зустрічний позов прийнято судом до розгляду ухвалою суду від 05.02.2024 року.
18.04.2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лук`яновою М.Л. подано заяву про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог, в якій сторона позивача за первісним позовом просить суд:
1) визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
3) визнати земельну ділянку площею 0.0437 га, кадастровий помер: 63 10138500:04:006:0007, розташовану за адресою: : АДРЕСА_1 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
5) визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKZ HYBRID, помер кузова НОМЕР_1 вартістю 583 020 (п`ятсот вісімдесят три тисячі двадцять) грн. 00 коп. та автомобіль марки «LINCOLN» модель MKZ HYBRID номер кузова НОМЕР_2 вартістю 670 473 (шістсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) грн. 00 коп.;
6) визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «LINCOLN» модель MKZ HYBRID номер кузова НОМЕР_2 вартістю 670 473 (шістсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) грн. 00 коп., припинивши право власності на вказаний автомобіль у ОСОБА_2 ;
7) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 різниці вартості автомобілів, що є спільним майном подружжя та поділені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в сумі 43 726, 00 (сорок три тисячі сімсот двадцять шість) грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 18.04.2024 року заяву позивача про зміну предмета позовну прийнято до розгляду.
09.01.2025 року представником позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокатом Павловською Я.В. подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій сторона позивачки за зустрічним позовом просить суд:
1) Визнати спільним майном подружжя, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .;
2) Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
3) Визнати спільним майном подружжя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKZ HYBRYD, номер кузова НОМЕР_3 .
4) Визнати спільним майном подружжя, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKС HYBRYD, номер кузова НОМЕР_4 .
5) Стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 626 746(шістсот двадцять шість тисяч сімсот сорок шість) гривень 50 коп що становить 1/2 частини ринкової вартості двох транспортних засобів марки «LINCOLN», право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину кожного автомобіля припинити з дати з дня отримання компенсації вартості ? частки у спільному майні.
6) Визнати борги за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по червень 2024 року включно - особистими зобов`язаннями (боргами) ОСОБА_1 та, у зв`язку з цим, прийняти до розгляду Заяву про збільшення позовних вимог від сторони відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , яка була подана 25.03.24, в новій редакції, що додається.
7) Зобов`язати ОСОБА_1 письмово погодити з ОСОБА_2 подальше проживання третіх осіб у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
8) Стягнути із відповідача судові витрати.
Ухвалою суду від 20.01.2025 року постановлено заяву представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 від 09.01.2025 року розцінювати, як заяву про зміну предмету позову. Заяву представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 про зміну предмету позову від 09.01.2025 року в частині пп.1-6 резолютивної частини заяви прийняти до розгляду. У іншій частині заяви відмовити.
Процесуальні дії суду та заяви сторін по суті справи та з процесуальних питань у хронологічному порядку
Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 16.11.2023 року, призначене підготовче засідання.
25.01.2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Лук`янової М.Л. про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 25.01.2025 року постановлено клопотання представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Лук`янової М.Л. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Доручити Рівненському апеляційному суду забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 05.02.2024 року о 10 год. 00 хв. а також всіх наступних судових засідань по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя в режимі відеоконференції.
26.01.2024 року до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Очкур К.І., про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 29.01.2024 року постановлено забезпечити участь представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Очкур К.І. у судовому засіданні призначеному на 05.02.2024 року о 10:00 год.,та в усіх наступних судових засіданнях, у разі такої необхідності, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеконференцзв`язку ЄСІТС.
Ухвалою суду від 05.02.2024 року постановлено прийняти до спільного розгляду та об`єднати в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Відзив на зустрічний позов надійшов до суду 04.02.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Лук`янової М.Л.
25.03.2024 року до суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Очкур К.І. про збільшення позовних вимог, у якій сторона позивачки за зустрічним позовом просила суд: визнати борги за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по березень 2024 року виключно особистим зобов`язанням (боргами) ОСОБА_1
15.04.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву від представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Очкур К.І.
17.04.2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Лук`янової М.Л. про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог, зміст якої викладений вище в даному рішенні у розділі «Основний зміст позовних вимог/зустрічних позовних вимог».
Ухвалою суду від 18.04.2024 року заяву позивача про зміну предмета позову прийнято до розгляду.
Ухвалою суду від 18.04.2024 року заяву позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог від 25.03.2024 року прийнято судом до розгляду.
02.05.2024 року до суду надійшла інвентаризаційна справа на будинок АДРЕСА_1 .
17.06.2024 представником відповідачкиОСОБА_2 адвокатом Очкур К.І. подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій сторона позивачки за зустрічним позовом просить суд: 1) визнати борги за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по червень 2024 року виключно особистим зобов`язанням (боргами) ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати ОСОБА_1 письмово погодити з ОСОБА_2 подальше проживання третіх осіб у будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 18.06.2024 року постановлено заяву позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог в частині вимоги про визнання боргів за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по червень 2024 року виключно особистим зобов`язанням (боргами) ОСОБА_1 прийняти до розгляду. У іншій частині заяви відмовити.
Ухвалою від 04.11.2024 року поновлене провадження у справі, в зв`язку із надходженням клопотання експерта по надання даних для проведення експертизи № 5246.
05.11.2024 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лук`янової М.Л. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 05.11.2024 року постановлено забезпечити участь представнику ОСОБА_1 - адвокату Лук`яновій М.Л. у підготовчому засіданні призначеному на 12.11.2024 року о 14:15 год., та в усіх наступних судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС (vkz.court.gov.ua).
Ухвалою суду від 09.12.2024 року постановлено скасувати увалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.06.2024 року про призначення у справі № 645/6358/23 судової будівельно-технічної експертизи, зобов`язати Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса негайно повернути суду матеріали та інші документи, що використовувалися для проведення експертизи.
06.01.2025 року до суду надійшли заяви представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Павловської Я.В. про вступ у справу, як представника ОСОБА_2 та участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 07.01.2025 року постановлено забезпечити участь представнику ОСОБА_2 - адвокату Павловській Яні Вадимівні у підготовчому засіданні призначеному на 09.01.2025 року об 11:15 год., та в усіх наступних судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС (vkz.court.gov.ua).
09.01.2025 року представником позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокатом Павловською Я.В. подано заяву про зменшення позовних вимог, зміст якої викладений вище в даному рішенні у розділі «Основний зміст позовних вимог/зустрічних позовних вимог».
Ухвалою суду від 20.01.2025 року постановлено заяву представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 від 09.01.2025 року розцінювати, як заяву про зміну предмету позову. Заяву представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 про зміну предмету позову від 09.01.2025 року в частині пп.1-6 резолютивної частини заяви прийняти до розгляду. У іншій частині заяви відмовити.
Ухвалою суду від 20.01.2025 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу № 645/6358/23 до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.02.2025 року на 14 год. 00 хв. у приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова.
Позиці учасників справи в судовому засіданні
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лук`янова М.Л. 24.03.2025 року подала через систему електронний суд заяву про розгляд справи без позивача та його представника, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог, не доведених доказами, просили відмовити. Також просили суд врахувати, що до обсягу спільного майна подружжя не входять майнові правовідносини, які виникли після розірвання шлюбу.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Очкур К.І. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомлено.
Представник ОСОБА_2 адвокат Павловська Я.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача за зустрічним позовом і просила їх повністю задовольнити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити.
Надані сторонами докази та їх оцінка
Сторони з 06.06.2014 року перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17.01.2023 року (справа № 643/1464/22) (т. 1 а.с. 5, 42-44).
Згідно з копією договору купівлі-продажу від 13.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. за № 2232, ОСОБА_2 придбала житловий будинок літю «А-2», загальною площею 98,4 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м., одноповерховий з мансардою та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з п. 8 даного договору чоловік покупця ОСОБА_1 надав згоду на купівлю даного будинку своєю дружиною (т. 2 а.с. 90-93).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав від 22.09.2023 року № 34751474 за ОСОБА_2 з 13.07.2026 року зареєстроване право власності на житловий будинок літю «А-2», загальною площею 98,4 кв.м., житловою площею 66,5 кв.м., одноповерховий з мансардою та надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 4).
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «LINCOLN», 2016 року випуску, модель MKС HYBRYD, номер кузова НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_5 , з 25.06.2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 50-51).
Представником ОСОБА_2 надано суду переписку у порталі ДІЯ, що з 10.02.2023 року транспортний засіб було переоформлено на нового власника (т. 1 а.с. 53).
Згідно з відповіддю, наданій адвокату Очкур К. Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області, згідно з даними Єдиного державного реєстру зареєстрованих транспортних засобів станом на 27.04.2023 року 10.02.2023 року автомобіль«LINCOLN», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1999 см.куб., із зазначеним у запиті державними номерними знаками та номерними агрегатами перереєстровано за договором купівлі-продажу на ОСОБА_6 (попередній власник ОСОБА_2 ) (т. 1 а.с. 54-55).
Представники позивача за зустрічним позовом стверджували, що автомобіль «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підтвердження чого ними надано відомості про митне оформлення автомобіля та відповідні квитанції.
Проте, документ, представлений представником ОСОБА_2 , який міститься в т. 1 а.с. 59 є нечитабельним, та викладений повністю іноземною мовою, без надання суду офіційного перекладу, в зв`язку із чим визнається судом недопустимим доказом.
Щодо квитанцій МОNOBANK Universal Bank, наданих представником ОСОБА_2 , які містяться в т. 1 на а.с. 58, 60-61, то вони також викладені іноземною мовою та не містять офіційного перекладу, в зв`язку із чим є недопустимими доказами.
Відповідно до копії висновку експерта № 1049/10/2023 від 18.10.2023 року, виготовлено за замовленням представника ОСОБА_2 , адвоката Левченко М.М., було проведено дослідження вартості автомобіля «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_1 , відповідно якому вартість автомобіля складає 583 020,00 грн (т. 1 а.с. 62-70).
Відповідно до копії висновку експерта № 1048/10/2023 від 18.10.2023 року, виготовлено за замовленням представника ОСОБА_2 , адвоката Левченко М.М., було проведено дослідження вартості автомобіля «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_4 , відповідно якому вартість автомобіля станом на 12.10.2023 року становить 670 473,00 грн (т. 1 а.с. 71-80).
Відомостей про результати досудового розслідування у дному кримінальному провадженні матеріали справи не містять.
З копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за 2014 рік вбачається, що загальна сум доходу за звітний період склала 242042,61 грн (т. 1 а.с. 82-84).
З копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за 2015 рік вбачається, що загальна сум доходу за звітний період склала 220040,11 грн (т. 1 а.с. 85-86).
З копії податкової декларації платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за 2016 рік вбачається, що загальна сум доходу за звітний період склала 168145,60 грн (т. 1 а.с. 87-88).
Відповідно до копії довідки про стан розрахунків з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за період з 01.11.2020 року по 11.02.2024 року залишок рахунку споживала ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на дату формування довідки (11.02.2024 року) складає 8 637, 83 грн (т. 1 а.с. 150, 153).
Відповідно до розрахунку за спожиту та оплачену електричну енергію за особовим рахунком НОМЕР_6 за період з січня 2022 по січень 2024 року борг за спожиту електроенергію складає 1922, 80 грн (т. 1 а.с. 150-152).
Згідно ч.ч.1,2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
За положеннями ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно ч.ч.1.2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно ч.ч.8, 9 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Позиція суду
Майнові відносини, які складаються між подружжям урегульовано у нормах СК України.
Відповідно статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя.
У статті 60 СК України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України).
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
При цьому у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
У відповідності до частини першої, другої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 66-68,70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована. Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17).
Факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване. Таке майно є спільною сумісною власністю подружжя (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18).
Щодо позовних вимог про поділ будинку АДРЕСА_1 .
Сторонами не оспорюється, що вказане майно було придбане у період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя.
Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
З огляду на встановлені судом обставини, позовні вимоги обох сторін в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .
Щодо поділу земельної ділянки
Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
У ч. 6 ст. 79-1 ЗК України закріплено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 79-1 ЗК).
Статтею 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Відповідно до ч. 5 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 67 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (частини 6, 7 ст. 79-1 ЗК України).
Проте, матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка, яку позивач ОСОБА_1 просить визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме: земельна ділянку площею 0.0437 га, кадастровий помер: 63 10138500:04:006:0007, розташована за адресою: : АДРЕСА_1 , належить на праві власності сторонам у справі, що є підставою для відмови у позові ОСОБА_1 в частині позовних вимог про проділ земельної ділянки.
Щодо поділу комунальних платежів
Позивачка за зустрічний позовом ОСОБА_2 просила суд визнати борги за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по червень 2024 року включно - особистими зобов`язаннями (боргами) ОСОБА_1 , мотивуючи вказане тим, що останній проживає у вказаному будинку, тоді коли його колишня дружина знаходиться за кордоном.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
До ухвалення судом даного рішення будинок належав сторонам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Водночас до складу майна, яке підлягає поділу належать також і борги. Про це було зауважено у п. 24 Постанови Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».
У цій справі суд доходить висновку, що сторони несуть спільний обов`язок щодо утримання нерухомого майна, яке перебуває у них на праві спільної сумісної власності відповідно до частки кожного з них у праві спільної сумісної власності.
Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 щодо відсутності у неї обов`язку по сплаті за комунальні послуги на утримання майна що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона там не проживає та не користується такими послугами, так як право власності зобов`язує володільця майна утримувати своє майно та оплачувати відповідні послуги.
Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 не просила розділи борги за комунальні послуги подружжя, тому розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про відмову в позові в частині визнання боргів за користування комунальними послугами у будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_1 за період з березня 2022 року по червень 2024 року включно - особистими зобов`язаннями (боргами) ОСОБА_1 , в зв`язку із недоведеністю цих позовних вимог.
Щодо поділу автомобілів
У остаточній редакції своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 просив суд, зокрема:
визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKZ HYBRID, помер кузова НОМЕР_1 вартістю 583 020 (п`ятсот вісімдесят три тисячі двадцять) грн. 00 коп. та автомобіль марки «LINCOLN» модель MKZ HYBRID номер кузова НОМЕР_2 вартістю 670 473 (шістсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) грн. 00 коп.;
визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «LINCOLN» модель MKZ HYBRID номер кузова НОМЕР_2 вартістю 670 473 (шістсот сімдесят тисяч чотириста сімдесят три) грн. 00 коп., припинивши право власності на вказаний автомобіль у ОСОБА_2 ;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 1/2 різниці вартості автомобілів, що є спільним майном подружжя та поділені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в сумі 43 726, 00 (сорок три тисячі сімсот двадцять шість) грн. 00 коп.
У остаточній редакції своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 просила суд, зокрема:
визнати спільним майном подружжя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKZ HYBRYD, номер кузова НОМЕР_3 .
визнати спільним майном подружжя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль марки «LINCOLN», модель MKС HYBRYD, номер кузова НОМЕР_4 .
стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 626 746(шістсот двадцять шість тисяч сімсот сорок шість) гривень 50 коп що становить 1/2 частини ринкової вартості двох транспортних засобів марки «LINCOLN», право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину кожного автомобіля припинити з дати з дня отримання компенсації вартості ? частки у спільному майні.
Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «LINCOLN», 2016 року випуску, модель MKС HYBRYD, номер кузова НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_5 , з 25.06.2021 року зареєстрований за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 50-51).
Представником ОСОБА_2 надано суду переписку у порталі ДІЯ, що з 10.02.2023 року транспортний засіб було переоформлено на нового власника (т. 1 а.с. 53).
Згідно з відповіддю, наданій адвокату Очкур К. Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області, згідно з даними Єдиного державного реєстру зареєстрованих транспортних засобів станом на 27.04.2023 року 10.02.2023 року автомобіль«LINCOLN», 2016 року випуску, об`єм двигуна 1999 см.куб., із зазначеним у запиті державними номерними знаками та номерними агрегатами перереєстровано за договором купівлі-продажу на ОСОБА_6 (попередній власник ОСОБА_2 ) (т. 1 а.с. 54-55).
Відомостей про те хто саме із подружжя перереєстрував автомобіль на іншого власника дана відповідь не містить.
Таким чином, позивачка за зустрічним позовом наполягає, що автомобіль марки «LINCOLN», 2016 року випуску, модель MKС HYBRYD, номер кузова НОМЕР_4 , р.н. НОМЕР_5 , на час розгляду справи продано іншій особі, що частково підтверджується і наданими представниками ОСОБА_2 доказами.
Також, представники позивача за зустрічним позовом стверджували, що автомобіль «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підтвердження чого ними, як вони стверджували, надано відомості про митне оформлення автомобіля та відповідні квитанції.
Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, справа №826/7329/17).
Проте, документ, представлений представником ОСОБА_2 , який міститься в т. 1 а.с. 59 є нечитабельним, та викладений повністю іноземною мовою, без надання суду офіційного перекладу, в зв`язку із чим визнається судом недопустимим доказом.
Щодо квитанцій ОСОБА_7 , наданих представником ОСОБА_2 , які містяться в т. 1 на а.с. 58, 60-61, то вони також викладені іноземною мовою та не містять офіційного перекладу, в зв`язку із чим є недопустимими доказами.
Таким чином, суд доходить висновку, що право власності ОСОБА_2 на автомобіль «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_1 у цій справі відповідачкою не доведено.
Відомостей про результати досудового розслідування у дному кримінальному провадженні матеріали справи не містять.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Враховуючи наявність у справі ряду суперечливих доказів щодо права власності на спірні автомобілі, суд зазначає, що відповідачка/позивач за зустрічним позовом та її представники не скористалися своїм правом на подання суду клопотання про витребування відповідної актуальної інформації про власників спірних автомобілів на час розгляду справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові ВС у справі 158/2229/16 касаційний суд виснував, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.
Проте, матеріали справи містять лише твердження ОСОБА_2 , без підтвердження достовірними доказами, що саме її колишній чоловік ОСОБА_1 без її згоди здійснив відчуження спірних автомобілів. Цього факту також не підтвердили і сам ОСОБА_1 та його представник у жодній із заяв по суті справи.
Під час розгляду справи представник позивача зазначала, що оскільки стороною позивача не заперечується, що спірні автомобілі є власністю сторін, суд не позбавлений можливості вирішити позовні вимоги сторін в цій частині, оскільки право власності на автомобілів сторонами не оспорюється.
Суд не може погодитися з таким твердженням, оскільки суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню, і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи (див. постанову ВС від 20.11.2024 у справі № 520/820/17).
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд доходить висновку, що на підставі наданих стороною ОСОБА_2 суперечливих доказів щодо права власності на час розгляду справи на спірні автомобілі (автомобіль «LINCOLN» MKZ HYBRID, номер кузова НОМЕР_1 ,автомобіль «LINCOLN» MKZ HYBRIDномер кузова НОМЕР_4 ) питання про поділ вказаного рухомого майна між подружжям не може бути вирішене у цій справі, що є підставою для відмови у задоволенні відповідних позовних вимог сторін, оскільки вони є недоведеними.
Судові витрати
Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Оскільки при вирішенні справи суд не взяв до уваги висновки експерта № 1049/10/2023 від 18.10.2023 року та № 1048/10/2023 від 18.10.2023 року, та відмовив у задоволенні позовних вимог в частині поділу між подружжям двох автомобілів, оцінених даними висновками, то підстав для вирішення питання про розподіл цих витрат відповідачки ОСОБА_2 суд не вбачає.
Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичної особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на час подання позову до суду - листопад 2023 року максимальна ставка судового збору для фізичних осіб за подання позову майнового характеру становила 13 420,00 грн.
ОСОБА_1 при подачі до суду позову про поділ майна подружжя сплатив судовий збір в сумі 13 420,00 грн, та зазначив, що така сума судового збору сплачена ним через відсутність в його розпорядженні документів, що підтверджують вартість спірного будинку.
ОСОБА_2 при зверненні до суду з цим позовом врахувала приблизну вартість спірного будинку та двох автомобілів, як майна подружжя, яке підлягало поділу та сплатила 13 107, 47 грн судового збору.
За положеннями ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно, визначається вартістю цього майна.
Оскільки суду не надано доказів про дійсну вартість на час подання позову/зустрічного позову будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , то судові витрати по сплаті судового збору, суд покладає на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та розміру сплаченої кожною стороною суми судового збору.
Керуючись ст.ст.258-259,264-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 у порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку літ. «А- 2» загальною площею 98,4 кв. м, житловою площею 66,5 кв. м, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
У задоволенні решти вимог зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради 127,00 грн за надання копії інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення, у разі оголошення скороченого рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 03.04.2025 року.

Суддя О.Ю.Алтухова