Справа № 365/156/25
Номер провадження: 2/365/192/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

представника позивача Хобти Ю.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року уповноважений представник позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокат Хобта Ю.М., звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 1600,00 грн; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 16352,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2023 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "INTERCARGO TRUK" д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 та автомобіля "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Згурівського районного суду Київської області № 365/532/23 від 05.09.2023, винним у вчиненій ДТП було визнано ОСОБА_1 . Відповідно до договору добровільного страхування № PF-861954 від 19.05.2023, укладеному між ПрАТ "СК "ВУСО" та АТ «Перший український міжнародний банк», страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортному засобу "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно рахунку № від 09.08.2023 вартість ремонту автомобіля "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , склала 43032,01 грн, яку ПрАТ "СК "ВУСО" відшкодувало на користь потерпілого. Таким чином, ПрАТ "СК "ВУСО" отримало право регресної вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність відповідача "INTERCARGO TRUK" д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена полісом страхування ЕР/215586173 укладеному з АТ «СК «Інго» з франшизою 1600 грн. 15 квітня 2024 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір № 15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ "СК "ВУСО" відступив, а ФОП ОСОБА_2 отримав право вимоги на відшкодування шкоди у порядку регресу за договором страхування № PF-861954 від 19.05.2023. Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед позивачем щодо відшкодування розміру франшизи, визначеної полісом ЕР/215586173 у розмірі 1600,00 грн. З метою досудового врегулювання спору 25.04.2024 відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач не проводив ніяких платежів, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 28.02.2025 відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду.

14 березня 2025 року до Згурівського районного суду Київської області надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_1 , в якому він просив в задоволенні позовної заяви відмовити та розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 27.03.2025 клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача ФОП ОСОБА_2 адвокат Хобта Ю.М. позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що отримував листи від страхової компанії у 2024 році, але між ним і компанією була усна домовленість, що вона самостійно перерахує франшизу із його заробітної плати. Після отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, він сплатив суму франшизи у розмірі 1600 грн на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО», а не на рахунок позивача. Категорично заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 16352,00 грн, оскільки вважає, що ця сума є занадто завищеною. Вважає, що не може бути такий розмір витрат на правову допомогу, оскільки розмір франшизи становить 1600 грн.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 травня 2023 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та АТ «Перший український міжнародний банк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № PF-861954, предметом якого було страхування транспортного засобу "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до умов вказаного договору ПрАт "СК "ВУСО" взяло на себе зобов`язання по сплаті страхового відшкодування АТ «Перший український міжнародний банк» у разі настання страхового випадку (а.с. 11-15).

Постановою Згурівського районного суду Київської області від 05.09.2023 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу. У постанові зазначено, що 08.08.2023 о 12 год. 55 хв. в м. Чернігові на проспекті Левко Лукяненко, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "INTERCARGO TRUK" д.н.з. НОМЕР_1 , та не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , (водій даного транспортного засобу "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , рухався з проспекту Левко Лук`яненко в напрямку провулка Тракторний). (Водій транспортного засобу "INTERCARGO TRUK" д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджав з прилеглої території зі сторони провулку Тракторний в напрямку проспекту Левко Лук`яненко). В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб не має, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Постанова набрала законної сили 15.09.2023 (а.с. 28-29).

У відповідності до ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Володілець пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до страховика ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування. Для встановлення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , був організований огляд автомобіля (а.с. 16 копія довідки оцінки оцінювачем, а.с. 17-19 відомості про уповноважену особу). Згідно рахунку № від 09.08.2023 вартість ремонту автомобіля "RENAUT DUSTER" д.н.з. НОМЕР_2 , складає 43032,01 грн (а.с. 22). Факт ДТП 08.08.2023 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом № 2311721-1 за Договором страхування наземного транспорту № № PF-861954. Виплата страхового відшкодування становить 43032,01 грн (а.с. 23 копія акту). Як вбачається із платіжної інструкції в національній валюті від 23.08.2023 № 37735, платник ПрАТ СК «ВУСО» перерахував кошти у розмірі 43032,01 грн ТОВ «Ніко Мегаполіс» як страхове відшкодування відповідно до страхового акту № 2311721-1 від 23.08.2023 (а.с. 24).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 108 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, ПрАТ "СК "ВУСО" отримало право регресної вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 як водія транспортного засобу "INTERCARGO TRUK" д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена полісом страхування НОМЕР_3 укладеному з АТ «СК «Інго» з франшизою 1600,00 грн (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно із пунктом 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином із ОСОБА_1 , як особи відповідальної за завдані збитки, підлягає до стягнення франшиза у розмірі 1600,00 грн за договором страхування ЕР № 215586173.

15 квітня 2024 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №15/04/2024 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює договору у порядку та строки встановлені цим договором. На підставі цього договору ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору ПрАТ «СК «ВУСО» по договорам страхування, зокрема і регресної вимоги за договором страхування № PF-861954 у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 5-7 договір про відступлення права вимоги, а.с. 8-9 додаток до договору, а.с. 10 квитанції).

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язані в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача ФОП ОСОБА_1 перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми франшизи.

Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 1600,00 грн (франшиза), а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо пояснень відповідача ОСОБА_1 про те, що 06.03.2025 після відкриття провадження у справі він перерахував суму франшизи у розмірі 1600,00 грн на розрахунковий рахунок ПрАТ «СК «ВУСО», то суд важчає, що ці кошти нам сплачено помилково, оскільки ним не було враховано відступлення прав вимог від ПрАТ «СК «ВУСО» до позивача ФОП ОСОБА_2 .

У позовній заяві позивач просив стягнути із відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 16352,00 грн.

Відповідно до з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У ст. 141 ЦПК України встановлено, щ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ФОП ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений 17.02.2025 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Доказами, які підтверджують заявлений розмір витрат, можуть бути: договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, протокол наданих послуг, рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, тощо.

Судом встановлено, що 25.05.2024 між адвокатським об`єднанням «Адвокатус» в особі Голови адвоката Хобти Ю.М. та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-05. У п. 3 даного договору «Гонорар» зазначено, що гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи які узгодженні сторонами. Розмір гонорару не залежить від досягнень чи недосягнень адвокатом позитивного результату, який бажає клієнт. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Розмір гонорару сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок адвоката. Згідно зазначеного договору клієнт доручає, а адвокат здійснює правову допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором, а саме представництво інтересів клієнта у всіх установах незалежно від форми власності та в судах всіх інстанцій України щодо захисту його інтересів, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) у розмірі та на умовах визначених договором. Адвокат надає правову допомогу клієнту тільки на підставі тих документів, які були надані клієнтом адвокату або були ним зібрані (а.с. 37-38).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача окрім договору № 25-05 про надання правової (правничої) допомоги надано Додаткову угоду № 1501 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 25-05 від 25.05.2024. Вартість послуг розраховується відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік», тобто граничний розмір допомоги може становити 3028,00 грн за 1 годину роботи. У акті детально описані види наданих послуг із зазначенням кількості витраченого часу та вартістю таких послуг, а саме: витребування матеріалів справи, формування правової позиції, подача необхідних запитів до відповідних органів та суду, вимоги про досудове врегулювання спору на суму 7154,00 грн (3,38 год.); підготовка позовної заяви для подачі позову до Згурівського районного суду Київської області 6245,40 грн (2,95 год.); підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачі позову до Згурівського районного суду Київської області у сумі 2119,60 грн (1 год.); підготовка клопотань до Згурівського районного суду Київської області у сумі 1059,80 грн (0,5 год.) всього 16352,00 грн (7,83 год.) (а.с. 39).

Відповідно до копії платіжної інструкції від 15.01.2025 ФОП ОСОБА_2 перерахував на користь АО «Адвокатус» кошти у розмірі 16352,00 грн, призначення платежу: згідно дод. угоди №1501/акту прийм. перед. правової допомоги від 15.01.2025 до договору про надання правової допомоги №25-05 від 25.05.2024 (а.с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд приходить до висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16352,00 грн є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами.

Відповідно до положень статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Надаючи оцінку наведеному розрахунку в Акті приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 15.01.2025 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 25-05.2024 № 25-05, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт та витрачений ним на це час, варто зазначити, що дана справа підпадає під категорію справ незначної складності, при відкритті провадження у справі вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У матеріалах справи міститься запит адвокатського об`єднання «Адвокатус» до Згурівського районного суду Київської області від 17.02.2025 та клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку. Будь-яких інших клопотань до Згурівського районного суду Київської області представником позивача не було подано. Крім того, суд вважає, що зазначений у акті затрачений час на витребування матеріалів справи, формування правової допомоги, необхідних запитів і підготовка позовної заяви є завищеним та відповідно такі дії потребують значно меншого часу.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 категорично заперечував щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, про це також зазначив у відзиві на позов.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, зміст заяви, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні та розгляд справи у одному судовому засіданні, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, зважаючи на заперечення відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 1500,00 грн.

На підставі ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЗУ «Про страхування», ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) завдані збитки в порядку регресу (франшизу) у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Головуюча суддя Л.М. Кучерява