Справа № 202/4588/24
Провадження № 2-др/202/31/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

03 квітня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Негробов Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/4588/24 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/4588/24 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за результатом розгляду якої, 26 березня 2025 року ухвалено рішення.

31 березня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: визнати причини пропуску подання заяви про стягнення судових витрат з позивачів поважними та поновити ОСОБА_1 строк на її подання, в разі його пропущення; ухвалити додаткове рішення по справі № 202/4588/24 та вирішити питання щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката) в розмірі 20000,00 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 3029,12 грн. - пропорційно до задоволених вимог.

02 квітня 2025 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Константинов Р.Д. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування клопотання зазначив, що на думку позивачів, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 гривень є завищеним, оскільки відповідачем не доведено належним чином обґрунтованості обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Щодо судових витрат за проведення експертизи у розмірі 3029,12 грн., представник відповідачів вважає, що дані витрати не підлягають до задоволенню повністю. Дана експертиза була ініційована відповідачем, а сторона позивача заперечувала проти її призначення. Отже, ці витрати не підлягають розподілу між сторонами та їх повинен нести саме відповідач. Також представник позивача, при винесенні додаткового рішення, просив урахувати положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України

В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/4588/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2025 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/4588/24 частково задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в загальному розмірі 53875,99 гривень, яка складається з: 52875,99 гривень - матеріальна шкода, з яких: 3824,95 гривень різниця між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу та страховим лімітом; 1500,00 гривень франшиза; 47551,04 гривень - збитки, у вигляді витрат, які позивач мусить зробити, для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту); 1000,00 гривень моральна шкода. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1000,00 гривень.

Також вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальному розмірі 12101,21 гривень, з яких: 538,76 гривень витрати зі сплати судового збору; 7814,99 гривень витрати на правничу допомогу; 3747,46 гривень - витрати на підготовку експертного висновку. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , судові витрати з оплати судового збору в розмірі 48,45 гривень.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зважаючи на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів.

В ході розгляду справи, відповідачем та її представником визначено передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідачем понесені у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. та витрати на проведення експертного дослідження, які представник позивача просить стягнути з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 ..

31.03.2025 року представник відповідача звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №202/4588/24, в якій просить суд вирішити питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу та витрати на проведення експертного дослідження. В даній заяві представник позивача також просить суд поновити строк на подання доказів про понесені судові витрати пов`язані із розглядом справи, посилаючись на те, що рішення суду, станом на 31.03.2025 року стороні відповідача не доставлено.

Згідно з Довідкою про доставку електронного листа, копію рішення суду від 26.03.2025 року доставлено до електронної скриньки ОСОБА_4 31.03.2025 року.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи наведене, суд вважає підставу зазначену у заяві представника позивача поважною та поновлює пропущений процесуальний строк на подання доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із розглядом справи № 202/4855/24 та заяви про ухвалення додаткового рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

З поданих позивачем документів встановлено, що між ОСОБА_1 й Адвокатським бюро «Олександра Негробова» в особі керуючого Негробова Олександра Вікторовича укладено Договір № б/н про надання правничої допомоги від 27 травня 2024 року та додаткову угоду № 1 до даного Договору.

Відповідно до Актів приймання-передачі наданих правничих послуг до Договору про надання правничої допомоги віл 27.05.2024 року та Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 27.05.2024 року, складених та підписаних 15.02.2025 року, 31.03.2025 року, адвокат Негробов О.В. передав, а ОСОБА_5 прийняла наступну правову допомогу: аналіз наданих документів та надання усної консультації; подання запиту адвокат до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та опрацювання відповіді на запит адвоката; ознайомлення із матеріалами цивільної справи 202/4588/24 у приміщенні суду, узгодження із клієнтом правової позиції, складання та подання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування доказів, ознайомлення із матеріалами які надійшли до справи 202/4588/24 на виконання вимог ухвали; подання клопотання про призначення експертизи, ознайомлення в приміщенні суду із повідомлення №2256-24 про неможливість надання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 202/4588/24 від 15.11.2024 р., надання клієнту роз`яснень з приводу складеного повідомлення, складання та подання додаткових пояснень у справі 202/4588/24; прибуття до суду з метою прийняття участі в розгляді справи. Також визначено, що розмір гонорару адвоката складає 20000,00 гривень.

Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордера № 27 від 27 травня 2024 року, № 16 від 31 березня 2025 року, ОСОБА_1 оплатила АБ «Олександра Негробова» грошові кошти в сумі 20000,00 гривень (15000,00 гривень + 5000,00 гривень).

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в якому зазначено, що сума оплати послуг адвоката є завищеною, а відповідачем не доведено належним чином обґрунтованості обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Так, вирішуючи питання розподілу витрат на правову допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час, тощо.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також позицію позивачів, представником яких заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оцінюючи наявні у справі докази, суть спору, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання надання послуг та їх обсяг, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 15000 гривень.

Саме таких розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідає критеріям, закріпленим ЦПК України, зокрема, принципам співмірності, реальності та розумності судових витрат.

Також, представником відповідача заявлено про стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3029,12 гривень.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

В ході розгляду справи, за клопотання представника відповідача Третьяк Л.О. ухвалою суду від 08.08.2024 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до рахунку на оплату № 632 від 02.09.2024 року сума оплати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи складає 18932,00 гривень, які відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1, були сплачені ОСОБА_1 13.09.2024 року.

Старший судовий експерт лабораторії товарознавчих досліджень ДніпроНДІСЕ Телятніков С. надав до суду повідомлення № 2256-24 від 15.11.2024 року про неможливість надання висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 202/4588/24, а директор ДніпроНДІСЕ в листі №8649/03-14 від 21.11.2021 року зазначив про можливість повернення раніше сплачених коштів за експертне дослідження у відповідності до «Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 (зі змінами).

18.12.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Негробов О.В. звернувся із відповідною заявою про повернення коштів, та 24.12.2024 року на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти, які повернуто за квитанцією № 0.0..1 від 13.09.2024 року в розмірі 15902,88 гривень.

Тобто, розмір витрат які відповідач понесла у зв`язку із призначеним за її клопотанням експертного дослідженням, складають 3029,12 гривень, які підлягають розподілу між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , оскільки призначення даного дослідження стосувалось заявлених ОСОБА_2 позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Водночас, безпідставними є доводи представника позивача про те, що дані судові витрати не підлягають розподілу та повинні бути покладені на ОСОБА_1 , оскільки сторона позивача заперечувала проти призначення даного експертного дослідження.

Так, згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявляючи клопотання про призначення у справі судової експертизи, сторона відповідача керувалась засадами змагальності сторін та обов`язком щодо необхідності доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Водночас, неможливість проведення експертного дослідження була викликана тим, що до вирішення спору по суті, позивачем ОСОБА_2 було частково відновлено пошкоджений в результаті ДТП автомобіль.

При цьому, висловлення однією зі сторін заперечень щодо призначення експертного дослідження, не є підставою для нездійснення розподілу витрат, понесених іншою стороною у зв`язку із проведенням такого дослідження.

Відповідно до 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, звертаючись з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заявлено вимоги про стягнення шкоди в сумі 137878,55 гривень (112878,55 гривень матеріальна шкода; 25000,00 гривень моральна шкода), а вимоги ОСОБА_3 в сумі 25000 гривень.

Розмір задоволеної частини позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів складає: на користь ОСОБА_2 53875,99 гривень (матеріальна шкода 52875,99 гривень, моральна шкода 1000,00 гривень), на користь ОСОБА_3 моральна шкода 1000,00 гривень. Розмір відхиленої частини позовних вимог ОСОБА_2 складає 84002,56 гривень, а ОСОБА_3 - 24000,00 гривень.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було задоволено частково, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з позивачів на користь відповідача пропорційно до відхиленої частини позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати, а саме: з ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати в сумі 9581,45 гривень, з яких 7735,96 гривень витрати на правничу допомогу та 1845,49 витрати на проведення експертного дослідження; з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати правничу допомогу в розмірі 2110,40 гривень.

Щодо посилань представника позивача про врахування при ухваленні додаткового рішення положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Частиною ч. 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, зобов`язання сторони, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні, є правом, а не обов`язком суду.

У даному випадку, суд вважає недоцільним застосування ч. 10 ст. 141 ЦПК України, оскільки розподіл понесених позивачем судових витрат було вирішено судом під час ухвалення рішення суду від 26.03.2025 року, а розподіл судових витрат відповідача вирішується в порядку ухвалення додатково рішення.

З урахуванням викладених вище обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника відповідача та ухвалення додаткового рішення по справі.

Керуючись ст. 127, 137-141, 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Негробов Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 202/4588/24 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання доказів понесення нею судових витрат.

Ухвалити по цивільній справі № 202/4588/24 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальному розмірі 9581,45 гривень, з яких: 7735,96 витрати на правничу допомогу; 1845,49 витрати на проведення експертного дослідження.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2110,40 гривень.

У задоволенні іншої частини вимог заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Негробов О.В. про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Мачуський