Справа № 529/404/24
Провадження № 2/529/25/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (далі - ТОВ "ФК "ЦФР") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. 07.10.2016 між ТОВ "ФК "ЦФР" та ПАТ "Таскомбанк" було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ПАТ "Таскомбанк" набув право вимоги до ряду боржників, зокрема, за вищевказаним кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 08.11.2023 між АТ "Таскомбанк" та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 14.06.2021, заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за яким складає у загальному розмірі 12 193,91 грн, з яких: 8 684,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 508,80 грн - заборгованість за комісією. Всі суми заборгованості були нараховані первинним кредитором ТОВ "ФК "ЦФР". Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у загальному розмірі 12 193,91 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З наявних у матеріалах справи заяв відповідачки ОСОБА_1 вбачається, що вона просила суд відкласти розгляд справи у зв`язку із необхідністю додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи, вирішення спору у позасудовому порядку та для отримання правової допомоги і складення відзиву на позов /а.с. 50, 54, 57, 61/. Враховуючи вказані заяви відповідачки, судом було декілька разів відкладено судовий розгляд справи та надано відповідачці ОСОБА_1 достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, вирішення спору у позасудовому порядку або для отримання професійної правничої допомоги і складення відзиву на позов, однак станом на день розгляду справи по суті ОСОБА_1 так і не надала суду відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову, інших заяв чи клопотань.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2021 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , який підписано відповідачкою власноручно /а.с. 5/.

Також, разом з вказаним кредитним договором відповідачкою власноручно було підписано Паспорт кредиту № 5463078 /а.с. 6/.

За умовами зазначених вище кредитного договору та Паспорту кредиту відповідачці ОСОБА_1 було надано на власні (споживчі) цілі кредит в розмірі 9 779,00 грн, строком на 18 місяців, зі сплатою щомісячних відсотків від суми кредиту у розмірі 2,99 %, реальною річною відсотковою ставкою у розмірі 45,42 %. З кредитного договору вбачається, що кредит було надано відповідачці з метою оплати придбаного нею у ФОП ОСОБА_2 моторного човна Argo AM-310, трьохмісного, Слань, за 8 930,00 грн. Вказане підтверджується також наявною у матеріалах справи копією рахунку № 11/06-21 від 11.06.2021, виданого ФОП ОСОБА_2 /а.с. 7/.

07 жовтня 2016 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ПАТ "Таскомбанк" було укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ПАТ "Таскомбанк" набув право вимоги до ряду боржників, зокрема, і за вищевказаним кредитним договором, укладеним між ТОВ "ФК "ЦФР" та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного договору про відступлення права вимоги /а.с. 13-14/.

08 листопада 2023 року між АТ "Таскомбанк" та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № від 14.06.2021, укладеним між ТОВ "ФК "ЦФР" та ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, акта прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за цим договором та витягом з Реєстру Прав вимоги до цього договору факторингу /а.с. 15-18/.

Відповідно до витягу з Реєстру Прав Вимоги, за кредитним договором від 14.06.2021 № , укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "ФК "ЦФР", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 08.11.2023 набув право грошової вимоги з відповідачки ОСОБА_1 в загальному розмірі 12 193,91 грн, з яких: 8 684,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 508,80 грн - заборгованість за комісією /а.с. 18/.

Зазначений вище розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором також підтверджується складеним позивачем розрахунком заборгованості /а.с. 12/.

З матеріалів справи вбачається, що додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено.

Суд зауважує, що навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Проте, заборгованість відповідачкою не була погашена ні первісному кредитору, ні позивачу.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, маючи достатньо часу для подання відзиву на позов, при цьому не надала суду відзиву на позов, будь-яких заперечень проти позову чи заявленого розміру заборгованості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається зі змісту укладеного 14.06.2021 між ТОВ "ФК "ЦФР" та відповідачкою ОСОБА_1 кредитного договору № та Паспорту кредиту до цього договору, вказані договір та паспорт відповідачкою підписано власноручно. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідачка своїм власноручним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № від 14.06.2021, згідно укладеного договору факторингу від 08.11.2023, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора.

Враховуючи, що отримані відповідачкою ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ТОВ "ФК "ЦФР" не повернуті, позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідачки за договором факторингу, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою кредитного договору, отримання кредитних коштів, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, в свою чергу відповідачкою не спростовано заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту і відсотками, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість у загальному розмірі 8 685,11 грн, з яких: 8 684,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по комісії у розмірі 3 508,80 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Із наявних у матеріалах справи кредитного договору від 14.06.2021 та Паспорту кредиту до цього договору, які власноручно підписані відповідачкою, вбачається, що у них взагалі відсутні умови щодо сплати позичальником комісії, при цьому, як комісії за обслуговування кредитної заборгованості, так і за надання кредиту.

Позивач не зазначив у позові та не надав доказів погодження сплати комісії з позичальником ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що при підписанні відповідачкою кредитного договору від 14.06.2021, остання розуміла, ознайомилася та погодилася з Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР", в редакції, яка на день підписання кредитного договору була розміщена на офіційному сайті компанії, в яких можливо наявна інформація про комісію (вказані Умови до позову позивачем не додано).

Суд наголошує, що нарахування первісним кредитором відповідного розміру заборованості за комісією не звільняє позивача, як нового кредитора, який отримав право вимоги до позичальника за договором факторингу, від обов`язку надання суду належних та достатніх доказів на підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитним договором, зокрема за комісією.

Враховуючи вказане вище у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки комісії у розмірі 3 508,80 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, а саме на 71,22 %, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" підлягають стягненню судові витрати у справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 156,54 грн (3 028,00 грн х 71,22 % = 2 156,54 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором № від 14 червня 2021 року у загальному розмірі 8 685 (вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 11 коп, з яких: 8 684,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн 54 коп.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , IBAN НОМЕР_1 в АТ "Таскомбанк".

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий О.С. Кириченко