Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/47/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

31 березня 2025 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Папенко О.О.,

представника позивача - (не з`явився),

відповідача - ОСОБА_1 (не з`явився),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2025 до Ржищівського міського суду Київської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі- АТ "ПУМБ") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

- 29.08.2019 № 301, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 25 604 грн;

- 14.12.2020 № , за яким позичальнику видано кредит у розмірі 7000 грн;

- 09.02.2022 № 901, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 43064 грн.

Відповідач не виконує свої зобов`язання за договорами, що призвело до заборгованості, яка станом на 01.12.2024 складає:

- по кредитному договору від 29.08.2019 № 301, - 45 565 грн 58 коп, з яких: 25 604 грн - заборгованість за кредитом; 19 961 грн 58 коп. - заборгованість за процентами;

- по кредитному договору від 14.12.2020 № , - 4 119 грн 09 коп, з яких: 2653 грн 55 коп. - заборгованість за кредитом; 0,44 грн - заборгованість за процентами, 1465 грн 10 коп.- заборгованість за комісією;

- по кредитному договору від 09.02.2022 № 901, - 61 605 грн 91 коп, з яких: 43 061 грн 24 коп. - заборгованість за кредитом; 10 грн 33 коп. - заборгованість за процентами, 18 534 грн 34 коп.- заборгованість за комісією.

Загальний розмір заборгованості по вказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 111 290 грн 58 коп.

Позивач надсилав письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, вказану в анкеті на отримання кредиту, однак заборгованість погашена не була.

У заяві позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ "ПУМБ" заборгованість у розмірі 111 290 грн 58 коп., кошти на відшкодування судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 17.03.2025 відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, заявивши у позовній заяві клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримував, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 8).

Відповідач у судове засідання не з`явився двічі поспіль, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч.11 ст. 128 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач не отримав, рекомендований лист повернувся на адресу суду з приміткою листоноші: "за закінченням терміну зберігання". Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов у встановлений судом строк, та клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не надсилав.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 29.08.2019 № 301, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 25 604 грн; 14.12.2020 № , за яким позичальнику видано кредит у розмірі 7000 грн; 09.02.2022 № 901, за яким позичальнику видано кредит у розмірі 43064 грн.(а.с.11). Кредитні договори укладено шляхом підписання власноруч позичальником заяви про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб (а.с.15-18). ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту. Договір № від 14.12.2020 підписано за допомогою електронного підпису (а.с.19-20).

Розмір заборгованості відповідача підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості за кредитними договорами станом на 01.12.2024 (а.с. 92-104).

Згідно з виписками по картковим рахункам (а.с.104 зворот-116) підтверджується користування позичальником коштами кредитних карток.

Згідно з платіжними інструкціями (а.с.90, 91) підтверджується видача кредитних коштів ОСОБА_1 у розмірі 43 064 грн та 7 000 грн.

Згідно з письмовою вимогою (повідомленням) від 02.12.2024, на адресу ОСОБА_1 , вказану в анкеті на отримання кредиту, надіслано вимогу банку про погашення розміру заборгованості за кредитним договором (а.с.84-85).

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надано відповідні пільги.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений.

Застосування конструкції договору приєднання та його умови, у переважній більшості випадків, розробляє підприємець (у даному випадку АТ "ПУМБ").

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину;

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Суд враховує наведені висновки, яких дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Оцінка судом аргументів сторін, доказів.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами укладено кредитні договори, шляхом підписання власноручно відповідачем заяв: № 901 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 09.02.2022 (а.с.15-17), № 301 від 29.08.2019 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування (а.с.21). Підписанням цих заяв позичальник підтвердив, що перед укладенням договору йому була надана вся необхідна інформація, він ознайомлений з умовами надання коштів у позику, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Після чого, між сторонами підписано паспорти споживчих кредитів за цими договорами (а.с. 18, 22). Договір № від 14.12.2020 та паспорт споживчого кредиту підписано за допомогою електронного підпису (а.с.19-20). Судом взято до уваги, що паспорти споживчих кредитів відповідають формі та змісту, визначеного для нього додатком 1 Закону України "Про споживче кредитування".

За таких обставин, з огляду досягнення домовленості між сторонами щодо умов та розміру сплати процентів, вимоги АТ "ПУМБ" в цій частині ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитами, станом на 01.12.2024 у розмірі 111 290 грн 58 коп.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.

У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Такі висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.

Як встановлено судом, банком надано належний доказ щодо заборгованості відповідача - згідно із виписками по картам за договорами (а.с. 105 зворот- 116), ОСОБА_1 користувався коштами кредитних карток, а саме: здійснював отримання готівки у січні 2022 року, погашення заборгованості тощо.

Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ "ПУМБ" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №290 від 25.12.2024 про сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 203, 205, 207, 215, 526, 626 - 628, 633, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, та ст. 2, 4, 12, 76, 78 - 81, 82, 141, 247, 265, 273, 279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за кредитними договорами: від 29.08.2019 № 301, від 14.12.2020 № , від 09.02.2022 № 901, станом на 01.12.2024 у розмірі 111 290 (сто одинадцять тисяч двісті дев`яносто) гривень 58 копійок та кошти на відшкодування судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повні найменування сторін:

- АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Потапенко