Справа № 136/154/25
провадження № 2/136/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки у порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачі), обґрунтовуючи підставність позову тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 2,9357 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Щасливської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серія ЯБ №679423. До кола спадкоємців першої черги спадкування за законом увійшли сторони спору, - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи дітьми спадкодавця, спадщину прийняли шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявами відповідного змісту, утім позивачеві було відмовлено у видачі на її ім`я нотаріального акту, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документа, що стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд визнати за нею право власності на частку зазначеного нерухомого майна у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

В межах визначеного судом строку відповідачем було направлено до суду зустрічний позов, відповідно до якого він просив визнати за ним, ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,9357 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №679423 від 06.07.2006, виданого на підставі розпорядження №102 Липовецької райдержадміністрації від 03.04.2006, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи підставність вимог аналогічними обставинами вказаними позивачем та неможливість у нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права з мотивів втрати правовстановлюючого документа на майно, що увійшло до складу спадкової маси та відмовою йому нотаріуса з цих підстав.

Інші заяви по суті учасниками цивільного процесу до суду не надавались.

Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.02.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд за правилами загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано матеріали спадкової справ після смерті спадкодавця.

Ухвалою суду від 27.03.2025 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву №136/536/25 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, та присвоєно справі єдиний унікальний номер № 136/154/25.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, визнали вимоги зустрічного позову, не заперечували щодо його задоволення, розгляд справи просив проводити за їх із позивачем відсутності.

Представник відповідача надав до суду заяву, відповідно до якої первісний позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, а зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, розгляд справи просили проводити за їх відсутності.

У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, а також позивачем зустрічного позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, за відсутності сторін спору та їх представників, при цьому не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів наданих нотаріальною установою на вимогу суду встановлено, що після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №15/2024 до майна померлого, із якої слідує, що своїм правом на спадкування скористались наступні особи, подавши заяви про прийняття спадщини:

- ОСОБА_4 , будучи рідною сестрою спадкодавця в підтвердження чому є свідоцтво про народження та одруження (а.с.33, 34);

- ОСОБА_2 , будучи рідним сином спадкодавця, в підтвердження чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.39);

- ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, на що вказує свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.42, 43).

Зібрані у справі докази підтверджують, що до кола спадкоємців першої черги увійшли ОСОБА_2 та ОСОБА_1

11.07.2024 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,9357 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка мотивована тим, що заявником не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на майно.

05.12.2024 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник М.В. було винесено аналогічну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,9357 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до підпунктів 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

У пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 роз`яснено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно листа Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.10.2024 (а.с.9), ОСОБА_3 було видано державний акт Серії ЯБ №679423 на право власності на земельну ділянку, площею 2,9357 га., кадастровий номер земельної ділянки: :06:000:0045, на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, від 06.07.2006, в підтвердження чому надано копію державного акту.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.43, 44), власником земельної ділянки, площею 2,9357 га, кадастровий номер :06:000:0045, що розташована на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зроблено висновок, що: «визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку».

Як було встановлено в ході розгляду даної цивільної справи спадкодавець за життя набув у законний спосіб право власності на земельну ділянку, яка є предметом цього спору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли, відтак вона їм належить в рівних частках по кожному, з моменту відкриття спадщини, інші спадкоємці цієї черги відсутні, утім в нотаріальному порядку спадкоємці позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права від незалежних від них обставин, що були встановлені судом.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній та зустрічній заяві знайшли своє підтвердження.

Крім цього, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом надали суду заяви про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та позивачем за зустрічним позовом та виносить рішення про їх задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,9357 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №679423 від 06.07.2006, виданим на підставі розпорядження №102 Липовецької райдержадміністрації від 03.04.2006, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,9357 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №679423 від 06.07.2006, виданим на підставі розпорядження №102 Липовецької райдержадміністрації від 03.04.2006, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Учасники цивільного процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 );

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_6 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН