Дата документу 01.04.2025
Справа № 334/1665/25
Провадження № 2/334/1541/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,

встановив:

представник позивачки адвокат Мосіна О.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 334/2387/21 від 07.05.2021 у сумі 25 993,42 гривні.

В обґрунтування позову зазначає, що з 05.12.1998 по 25.05.2021 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25.05.2021. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.05.2021 у справі № 334/2387/21, пр. № 2/334/2358/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Білокопитовим Р.В. відкрито виконавче провадження № 65629687. Відповідач навмисно тривалий час не виконує у повному обсязі рішення суду про стягнення з аліментів, а саме платить аліменти за своїм бажанням у терміни та розмірі на свій розсуд. Внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка за період з квітня 2021 року станом на 01.01.2025 становить 25 993,42 гривні. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років. Відповідач останній раз сплатив заборгованість по аліментах у жовтні 2024 року. Заборгованість до теперішнього часу ним не погашена. Відповідач навмисно самоусунувся від виконання свого обов`язку по утриманню дитини, сплаті аліментів та виплаті заборгованості по аліментам. Відповідач навмисно не виконує рішення, хоча є працездатною особою, працює ФОП, отримує постійний дохід, йому на праві власності належать п`ять одиниць металевої конструкції кіоска по 4 кв.м. кожна, які знаходяться на території ТОВ «УНІВЕРСАЛ - МАРКЕТ». Сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2021 станом на 01.02.2025 становить 418 614,44 гривень. Враховуючи те, що за рішенням суду можна стягнути пеню у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, з відповідача необхідно стягнути пеню в сумі 25 993,42 гривні.

Відповідач відзив на позов не подав. Третя особа пояснення щодо позову не подала.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.03.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена представнику позивачки адвокату Мосіній О.В.в її електронний кабінет та отримана нею 06.03.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої та частини сьомої статті 272 ЦПК України представник позивачки та позивачка є належним чином повідомленими про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї документами, надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання. Рекомендований лист вручений відповідачу 14.03.2025. Таким чином відповідно до пункту 1 частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Ухвала про відкриття провадження у справі направлена третій особі до електронного кабінету та отримана 06.03.2025. Отже відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України третя особа є належним чином повідомленою про розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.04.2006. Її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.05.2021 у справі № 334/2387/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 05 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) знаходилося виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 334/2387/21 від 07.05.2021.

Згідно з розрахунком заборгованості по виконавчому провадженню заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини станом на 01.01.2025 складає 25 993,42 гривні.

Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛ-МАРКЕТ» від 09.09.2021 № 08 ОСОБА_2 у 2003 році придбано 5 одиниць металевої конструкції кіоска площею 4 кв.м. кожна. Станом на 09.09.2021 вказане майно знаходиться у власності ОСОБА_2 .

В позовній заяві позивачка навела розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який перевірений судом. Розмір пені склав 418 614,44 гривень.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (статті 183, 184 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частини другої статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження та один відсоток, (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.).

Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа N 14-616цс18).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України, наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Таким чином відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.05.2021 у справі № 334/2387/21, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 05 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягла повноліття (18 років).

Відповідач неналежним чином виконував покладений на нього обов`язок по утриманню дитини у зв`язку із чим має заборгованість в сумі 25 993,42 гривні станом на 01.01.2025.

Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження виникнення заборгованості з незалежних від нього причин (відсутності його вини у несвоєчасній сплаті аліментів).

Відповідно до розрахунку позивачки розмір пені за весь період несплати відповідачем аліментів становить 418 614,44 гривень.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментам, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими.

Таким чином суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки в сумі 25 993,42 гривні.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 гривень.

Керуючись статтями 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим листом № 334/2387/21 від 07.05.2021 у сумі 25 993,42 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: вул. Лобановського, 10, м. Запоріжжя, .

Суддя М.В. Фетісов