Справа № 390/26/25
Провадження № 2/396/282/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.04.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Русіної Алли Анатоліївни,

за участю секретаря судового засідання Філюкової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 390/26/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь франшизу у розмірі 3 200 грн, завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. В подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просить збільшити моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, стягнути інфляційні збитки у розмірі 306,02 грн та 3% річних. Просить справу розгляддати з урахування збільшених позовних вимог.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 10.08.2024 в м. Кропивницький по вул. Юрія Коваленка сталася ДТП за участю автомобіля Heundai i10 під її керуванням та ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем ВАЗ 21063 ЗНГ. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2024 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована полісом № АТ 4424161 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «СГ`ТАС». Сума франшизи становить 3 200, 00 грн. 08.10.2024 на рахунок позивача було переведено кошти в розмірі 18 886,94 грн, проте сума франшизи залишилась невиплаченою відповідачем, тому вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача.

Крім того зазначає, що в результаті ДТП їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач була позбавлена можливості тривалий час реалізовувати свої потреби без автомобіля, не мала можливості його використати за призначенням. Крім того, на місці ДТП відповідачка здійснювала на неї психологічний тиск, що викликало стан відчаю, пригнічення, яку оцінює у розмірі 20 000 грн. У зв`язку з вищевикладеним, звертається до суду з даним позовом.

25.03.2025 від представника відповідача адвоката Дмитруха Д.М. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується із зазначеними позовними вимогами. Представник вказав, що позивач не надала жодного доказу, який підтверджує розмір заподіяної позивачеві фактичної шкоди зі сторони відповідача, а також вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, що в свою чергу не дає можливості встановити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою для цілей стягнення франшизи. Окрім цього зазначив, що у позовній заяві відсутні будь-які докази, фактичні дані, на підставі яких можна встановити наявність обставин, що обгрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду. Зазначив, що позивач обґрунтовує наявність моральних страждань надуманими та неогрунтованими, які не перебувають в причинному зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом моральною шкодою. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу заперечує та просить відмовити у їх задоволенні.

27.03.2025 позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, відшкодування інфляційних збитків у розмірі 306,02 грн, відшкодування 3% річних у розмірі 61,55 грн.

Також, позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що нею подано належні та достатні докази на підтвердження існування у відповідача обов`язку щодо сплати франшизи у розмірі 3200 грн, просила звернути увагу на Лист ПАТ «Страхова група ТАС» № 2305 від 29.10.2024 та квитанцію про сплату СГ «ТАС» їй страхового відшкодування. Крім того, зазначила, що страхова компанія виплачує кошти лише в тому разі, коли величина збитку перевищує франшизу. На підтвердження моральної шкоди позивач надала: квитанцію про оплату нею бензину та ліків в період з 10.08.2024, скріншот з карти Google maps щодо її місця проживання в СТ «Ятрань», квитанцію про оплату комунальних послуг СТ «Ятрань». Враховуючи викладене просила задовольнит позовні вимоги з урахуванням збільшених позовних вимог та стягнути з відповідача витрати понесені нею на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

01.04.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив обгрунтування яких аналогічні позиції викладеній у відзиві на позовну заяву.

02.04.2025 постановлено ухвалу суду про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2024 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 17.09.2024 (а.с.23-24).

Даний факт сторонами не заперечувався.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована полісом № АТ 4424161 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ "СГ"ТАС" (а.с.12).

Згідно Інформації ТАС «СГ «ТАС» № 2305 від 29.10.2024 за умовами полісу № АТ 4424161 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ "СГ"ТАС" від 30.08.2023, розмір франшизи становить 3200 грн (а.с.9).

08.10.2024 на рахунок позивача ТАС «СГ «ТАС» переведено кошти в розмірі 18 886,94 грн, що підтверджується скріншотом квитанції (а.с.13).

На підтвердження понесених моральних страждань позивачем подано китанції про оплату нею бензину, ліків в період з 10.08.2025, квитанції про оплату комунальних послуг СТ «Ятрань», скріншот з карти Google maps місця положення в СТ «Ятрань» (а.с.63,66,67,68,69,70,71,72,73,74,75,76,77,78,79,80,81,82,83,84,85,86,87).

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст.12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Водночас, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 у справі №755/18006/15, 12.12.2018 у справі №758/2356/17-ц та 15.10.2020 у справі №755/7666/19, згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що страховиком, у якого відповідач застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, було виплачено суму погодженого страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, визначеної в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 3200 грн, така сума франшизи у розмірі 3200,00 грн не відшкодована страхувальником добровільно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення франшизи слід задовольнити в повному обсязі.

При цьому вимоги позивача про відшкодування інфляційних збитків у розмірі 306,02 грн та 3% річних у розмірі 61,55 грн не підлягають задоволенню за необгрунтованістю та безпідставністю.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача, що подані позивачем докази, зокрема, на придбання ліків та понесених витрати на бензин не підтверджують факту необхідності їх придбання внаслідок ДТП.

Разом з тим, аналізуючи фактичні обставини справи, суд зазначає, що відповідач вчинила протиправні, винні (неумисні) дії, внаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб, яким керувала позивач. З огляду на призначення цього майна, пошкодження, яких зазнав транспортний засіб, а також наслідки, що настали внаслідок ДТП, які є негативними для позивача, суд доходить переконання, що позивач дійсно зазнала душевних страждань.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд зважає на розмір шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, яким на законних підставах керувала позивач, на характер і глибину душевних, моральних страждань, які перенесла позивач, їх тривалість, істотність вимушених змін у її житті та на ступінь вини відповідача, яка завдала моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, суд доходить переконання, що визначений позивачем розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 20 000,00 грн не відповідає наведеним вище обставинам та є завищеним. На переконання суду, розмір відшкодування завданої моральної шкоди слід визначити у сумі 5 000,00 грн, що, з огляду на обставини справи, відповідатиме вимогам розумності та справедливості, і не призведе до збагачення позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги від 03.01.2025, копію акта виконаних робіт, копію акту виконаних робіт на суму 7000 грн, копію квитанцій від 27.03.2025 про сплату позивачкою в загальній сумі 7000 грн.

Враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності, беручи до уваги доведеність позивачем надання їй послуг професійної правничої допомоги, наявність клопотання відповідача про відмову у їх задоволенні, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення позивачем витрати на правову допомогу є обґрунтованими та які підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2000 грн.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд позовні вимоги задовольняє частково та стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 3 200 грн, на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, а всього 10 200 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач є інвалідом І групи (а.с.57), та звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Судови збір стягується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (10200 грн х 100 : 30567,57 грн = 33,36 %, 1937,92 (2422,4х0,8) х 33,36% = 646 грн 49 коп) в сумі 646 грн 49 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,76, 81,83, 89,141,247,263,264,265,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) страхове відшкодування франшизи в розмірі 3 200 (три тисячі двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі - 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 538 (п`ятсот тридцять вісім) грн 74 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 02.04.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна