Справа № 950/4002/24
Номер провадження 2-о/950/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря - Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з зазначеною заявою, мотивуючи вимоги тим, що вони разом з ОСОБА_2 більше 15 років проживають однією сім`єю в будинку по АДРЕСА_1 , який належить заявниці на праві приватної власності.

Під час їхнього спільного проживання ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, яке проявлялося у погрозах життю та здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру. ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а терміновими заборонними приписами, винесеними відносно нього, нехтує, продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Тому заявниця звернулася до суду та просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким заборонити йому перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та заборонити йому вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила суду, що домашнє насильство ОСОБА_2 став вчиняти відносно неї з вересня 2024 року.

Представник заінтересованої особи Волошина І.Г. в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечила, мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 і сварки між ним та заявницею мали місце внаслідок обмеження його права власності.

Зокрема, заявниця не пускала його в будинок, хоча він не має іншого житла в м. Лебедині.

З паспорта, картки, витягу (а.с. 5-8), досліджених в судовому засіданні вбачається, що заявницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

З довідки, паспорта, картки (а.с. 9-11), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою фактично проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 .

З свідоцтва (а.с. 12), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З договору, технічного паспорту (а.с. 13-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить розташований по АДРЕСА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

З протоколів, термінових заборонних приписів (а.с. 17-27), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 11.09.2024 року, 20.09.2024 року, 24.09.2024 року, 17.10.2024 року, 18.10.2024 року відносно ОСОБА_2 співробітниками поліції складено протоколи щодо порушення с. 173-2 КпАП України, а 11.09.2024 року, 21.09.2024 року, 22.09.2024 року, 17.10.2024 року, 21.10.2024 року винесено заборонні приписи в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 більше 15 років проживають однією сім`єю в будинку по АДРЕСА_1 .

Під час їхнього спільного проживання ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, яке проявлялося у погрозах життю та здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру. ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а терміновими заборонними приписами, винесеними відносно нього, нехтує, продовжуючи вчиняти незаконні дії.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 , а також наміри останнього, що виражаються у погрозах застосувати фізичну силу, суд не може взяти до уваги доводи представника заінтересованої особи і вважає, що заявниця, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність задоволення вимог ОСОБА_1 та видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 76, 95, 258-259, 263-265, 273, 293, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

1)Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення вручити учасникам справи, які були присутні в судовому засіданні, негайно після його проголошення.

Копію рішення направити до ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області для взяття ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 на профілактичний облік та до Лебединської міської ради Сумської області (за місцем проживання ОСОБА_2 ).

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО