Провадження 2-о/127/167/25
У Х В А Л А

03 квітня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

01.04.2025 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа, до якої додано заяву про звільнення від сплати судового збору, яку мотивовано тим, що розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником становить 605, 60 грн. Однак, її скрутне матеріальне становище не дозволяє їй сплатити судовий бір. Заявник є пенсіонеркою за віком, 1953 р.н., єдиний її дохід пенсія 2 750 грн. Будь-яку соціальну допомогу вона не отримує, іншого доходу не має, проживає сама. Крім того, має хвороби: ішемічну хворобу серця з стенокардією, гіпертонічну хворобу з ураженням серця, двобічний коксартроз, остеохондроз хребта, камені в нирках та сечоводі).

Крім того, Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 визнано особою, яка має право на безоплатну вторинну правничу допомогу.

Оскільки відсутність у заявника коштів на сплату судового збору суттєво обмежує її право на захист судом, ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду заяви у справі окремого провадження сплачується судовий збір 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605, 60 грн.).

До заяви про звільнення від сплати судового збору згідно вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України додано індивідуальні відомості з ПФУ про відсутність доходу, довідку про нетримання ОСОБА_1 соціальної допомоги, довідку про стан її здоров`я та потребу в регулярному медикаментозному лікуванні на постійній основі, довідку про розмір пенсії (з вересня 2024 року по лютий 2025 року включно 2 725 грн. щомісячно), доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги згідно п. 1-2, 9-23, 26-29 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу».

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись

до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії»

від 28 жовтня 1998 року).

Отже, враховуючи наведене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку про необхідність звільнення заявника від сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення належності правовстановлюючого документа.

Керуючись 177, 260 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при зверненні до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Суддя: