Провадження № 2/537/344/2025
Справа № 536/2614/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2025 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судового засідання Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача, Державної іпотечної установи - Тодосієнко В.М., звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Договором про іпотечний кредит №9/ДІУ15-04-08 від 23.04.2008 року у розмірі 118 363 грн. 14 коп.; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Вимоги позову мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з метою отримання кредитних коштів, на підставі чого між банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про іпотечний кредит №9/ДІУ15-04-08 від 23.04.2008 року. Відповідно умов вказаного договору, банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 179 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 179 000 грн. 00 коп., а також сплатити відсотки за користування кредитом розмірі 11,00 % в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредитні кошти надались відповідачу зі строком погашення не пізніше 22.04.2028 року на придбання квартири за договором купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А. 23.04.2008 року за реєстровим номером 156, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним договором передбачено, що забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за цим договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, визначеного в пункті 1.2 цього Договору та Іпотечного договору №9/ДІУ15-04-08-Z; Договором поруки №9/ДІУ15-04-08-Р від 23.04.2008 року, укладеного з ОСОБА_2 . В забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит, між Банком та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір №9/ДІУ15-04-08-Z, посвідчений 23.04.2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А. та зареєстрований в реєстрі за номером 161, за умовами якого іпотекодавець, тобто ОСОБА_1 , передав в іпотеку іпотеко держателю нерухоме майно житлового призначення: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . В забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит, 23.04.2008 року між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №9/ДІУ15-04-08-Р, відповідно до якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_3 усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит №9/ДІУ15-04-08 від 23.04.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання цього Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому.
Згідно змісту позову, порушене право Державної іпотечної установи полягає у невиконанні відповідачем ОСОБА_1 умов Договору про іпотечний кредит у вигляді односторонньої відмови від виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у строки, передбачені договором про іпотечний кредит. Згідно з Розрахунком заборгованості за Договором про іпотечний кредит №9/ДІУ 15-04-08 від 23.04.2008 року, станом на 01.08.2024 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за Договором про іпотечний кредит складає 118 363 грн. 14 коп., в тому числі: - по основній сумі боргу - 97 052 грн. 01 коп. (в т.ч. прострочена 30 422 грн. 23 коп., прострочені відсотки за користування кредитом в розмірі 21 311 грн. 13 коп., пеня - 0,00 грн.
За таких обставин, у зв`язку із невиконанням відповідачами зобов`язань за Договором про іпотечний кредит та Договором поруки, представник позивача і вимушений звернутись до суду для захисту порушених прав та інтересів.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 08.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Представник позивача, Державної іпотечної установи, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно наданої до суду заяви, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки, відзив не подавали.
Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідачів на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідачі повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, вони не повідомили суд про причини неявки, ними не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно із частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з метою отримання кредитних коштів, та на підставі цього між ним та банком 23.04.2008 року був укладений Договір про іпотечний кредит №9/ДІУ15-04-08.
Відповідно до умов пункту 1.1. вказаного Договору про іпотечний кредит, банк надав позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 179 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та довернути кредит в сумі 179 000 грн. 00 коп., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 11,00 % в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.
Пунктом 1.2. Договору про іпотечний кредит передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 22.04.2028 на придбання квартири за договором купівлі-продажу, досвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А. 23.04.2008 року за реєстровим №156, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 1.3 Договору про іпотечний кредит, кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.
Згідно із пунктом 2.3 Договору про іпотечний кредит, видача кредитних ресурсів за кредитним договором здійснюється на підставі письмової заяви позичальника
Пунктом 2.4. Договору про іпотечний кредит визначено, що позичальник зобов`язується щомісячно до «23» числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки у складі щомісячних ануїтетних платежів, розмір кожного з яких за цим Договором складає 1 847 грн. 62 коп. відповідно до Графіку погашення Кредиту, шляхом внесення готівки до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань, на рахунок НОМЕР_1 , відкритий у кредитора.
Пунктом п.3.1 Договору про іпотечний кредит передбачено, що забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, визначеного в пункті 1.2. цього Договору та Іпотечного договору №9/ДІУ 15-04-08-Z; договором поруки №9/ДІУ15-04-08-Р від 23.04.2008 року, укладеного з ОСОБА_2 .
Обставина перерахування грошових коштів в розмірі 179 000 грн. 00 коп. ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунок відповідача ОСОБА_1 підтверджується заявою на видачу готівки №01 від 23.04.2008 року.
Також, згідно матеріалів справи, 23.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір №9/ДІУ15-04-08-Z, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою Т.В. та зареєстрований в реєстрі №161, за умовами якого Іпотекодавець, тобто ОСОБА_1 , передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно житлового призначення: двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 зі всіма об`єктам, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 28,2 кв.м., що находиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до пункту 1.2. вказаного Іпотечного договору, зазначена квартира належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А. за реєстровим №156.
Окрім того, в забезпечення взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит, 23.04.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручитель) укладений Договір поруки №9/ДІУ15-04-08-Р, відповідно до пункту 1.1. якого поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит №9/ДІУ 15-04-08 від 23.04.2008 року та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладання цього Договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому.
Відповідно до пункту 1.2. вказаного Договору поруки, підписанням цього Договору ОСОБА_2 підтверджує, що їй добре відомі усі умови Договору про іпотечний кредит та поручитель з ними погоджується.
Пунктом 1.4. Договору поруки передбачено, що ОСОБА_2 повідомлена та згодна з тим, до права вимоги за Договором про іпотечний кредит та всіма додатковими угодами до нього можуть бути переуступлені на користь Державної іпотечної установи. У разі переуступлення прав вимоги за Договором про іпотечний кредит та всіма додатковими угодами до нього на користь Позивача, так само як і у разі зворотного переуступлення Державною іпотечною установою прав вимоги за Договором про іпотечний кредит та всіма додатковими угодами до нього на користь Банку, зобов`язання Поручителя ОСОБА_2 , зазначені у цьому Договорі, зберігають чинність.
За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до п. 1.1. Договору відступлення, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», передав, а Державна іпотечна установа прийняла всі права вимоги за: Договором про іпотечний кредит між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 №9/ДІУ 15-04-08 від 23.04.2008 року; Іпотечним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 №9/ДІУ 15-04-08-2-Z, посвідчений 23.04.2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою Т.В. та зареєстрований в реєстрі №161, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит; Договір поруки між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 №9/ДІУ15-04-08-Р від 23.04.2008 року, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Договору про іпотечний кредит.
Пунктом 2.1. Договору відступлення встановлено, що пункт 1.1. цього Договору набирає чинності з моменту підписання Сторонами цього Договору та його нотаріального посвідчення, і підтверджується Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) від 22.08.2008 року.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до Державної іпотечної установи прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №9/ДІУ 15-04-08 від 23.04.2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не виконують належним чином свої зобов`язання перед позивачем за договором кредиту та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2024 становить 118 363 грн. 141 коп., що складається із заборгованості по основній сумі боргу в розмірі 97 052 грн. 01 коп. та прострочених відсотків за користування кредитом в розмірі 21 311 грн. 13 коп.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань (стаття 625 Цивільного кодексу України).
Окрім того, відповідно до положень статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу про сплату заборгованості за вих..№2114/15/36 від 12.07.2024 року та вимогу про сплату заборгованості за вих..№2115/15/36 від 12.07.2024, а також вимогу про сплату заборгованості на адресу відповідача ОСОБА_2 за вих..№2116/15/36 від 12.07.2024 року, що підтверджується відповідними матеріалам справи. Однак, як встановлено в судовому засіданні, відповідачами не виконано умови основного зобов`язання за Договором про іпотечний кредит.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 як позичальника та відповідачем ОСОБА_2 як поручителя своїх зобов`язань, що випливає з кредитного договору та договору іпотеки, у зв`язку із чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та оскільки чинним законодавством України солідарне стягнення суми судових витрат не передбачено, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи судовий збір в розмірі по 1 514 грн. 00 коп. з кожного, який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -
Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Діана Олександрівна Зоріна