Провадження № 2/625/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «СОКОЛОВ» та до акціонерного товариство «АКЦЕНТ-БАНК», третя особа Валківський відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

28 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до кредитної спілки «СОКОЛОВ», третя особа Валківський відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про припинення обтяжень, зареєстрованих в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9834350, №9977669, №10299453, №9902821, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а також просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га та на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га та 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га, успадкованих за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 57 років.

Також позивач вказав, що спадкове майно, на яке після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина, успадковане нею за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, позивач зазначив, що він у визначеному законом порядку прийняв спадщину і з метою оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері на 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га та 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га звернувся до нотаріуса.

Водночас, як запевнив суд позивач, постановою нотаріуса, винесеною 30 жовтня 2024 року, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідні частки вказаних вище земельних ділянок, позаяк в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо суб`єктів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 державним реєстратором зареєстровані обтяження №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821.

Також позивач вказав, що він з метою вирішення питання щодо зняття зазначених обтяжень з нерухомого майна звернувся з відповідною письмовою заявою до Валківського відділу Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте з отриманої позивачем письмової відповіді з`ясувалося, що у Валківському відділі Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження №47472343 та №21110246 щодо стягнення із ОСОБА_2 , у яких державним виконавцем накладався арешт на нерухоме майно і в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані обтяження №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821.

Водночас, у своїй відповіді Валківський відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що на теперішній час вказані виконавчі провадження на примусовому виконанні у відділі не перебувають, вони були передані до архіву органу виконавчої служби, і по закінченню трирічного строку їх зберігання відповідно до п.2 розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» були знищенні, а тому у державного виконавця відсутня можливість зняти арешт з нерухомого майна, шляхом припинення обтяжень №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821.

Позивач також зазначив, що на теперішній час відсутні будь-які відомості та данні на підтвердження необхідності існування арешту спадкового майна, право власнорсті на яке він просить визнати суд, вимоги кредиторів до спадкоємців не пред`являлися, виконавчі провадження наразі завершенні та знищенні.

З огляду на вказані вище обставини, а також враховуючи те що, будучи спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , позивач не має можливості оформити свої спадкові права на 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га та 2/9 часток земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га, позаяк існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованих обтяжень №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821, є перешкодою для реалізації ОСОБА_1 права на спадкування, позивач просив суд припинити вищезазначені обтяження, шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а також визнати за ним право власності на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га та на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га.

04 лютого 2025 року суддею Коломацького районного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання, про що постановлено відповідну ухвалу.

25 лютого 2025 року позивачем ОСОБА_1 до суду подано клопотання, в якому він просив суд залучити до участі у справі співвідповідача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» .

25 лютого 2025 року клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача задоволено, внаслідок чого акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок №11, залучено як співвідповідача до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «СОКОЛОВ», третя особа Валківський відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

19 березня 2025 року судом закрито підготовче провадження у справі і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу.

19 березня 2025 року представник відповідача Омельченко Є.В., діючи на підставі довіреності від імені та в інтересах АТ «АКЦЕНТ-БАНК», подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог з тих підстав, що державним виконавцем в процесі примусового виконання виконавчого документу накладено арешт на майно боржника, способи та засоби виконання виконавчого документу обирав державний виконавець у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» і позивачем по суті оскаржуються дії державного виконавця шляхом заявлення вимоги про скасування вжитих ним заходів. Водночас, як зазначив представник, позовна заява не містить вимог до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» і позивачем не аргументовано, якими саме діями АТ «АКЦЕНТ-БАНК» порушило права позивача, а тому АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не може вважатися співвідповідачем у справі.

Позивач не скористався своїм правом передбаченим ст. 179 ЦПК України і відповіді на відзив до суду не подав.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Водночас позивачем до канцелярії суду подано заяву за вх.№652/01-55/25 від 02 квітня 2025 року (а.с. 209), в якій ОСОБА_1 просив суд провести судовий розгляд справи за його відсутності, а також зазначив про підтримання ним заявлених вимог.

Представник відповідача кредитної спілки «СОКОЛОВ» в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судових повісток до електронного кабінету відповідача (а.с. 196). Водночас представником кредитної спілки «Соколов» до канцелярії суду подано заяву за вх.ЕС№553/01-55/25 від 24 березня 2025 року (а.с. 205-208), в якій голова правління кредитної спілки «Соколов» Соколова Ю.М. просила суд провести судовий розгляд справи за відсутності представника очолюваної нею юридичної особи.

Представник відповідача акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судових повісток до електронного кабінету відповідача (а.с. 197). Водночас представником товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до канцелярії суду подано заяву за вх.№525/01-55/25 від 19 березня 2025 року (а.с. 198-204), в якій він просив справу розглядати без участі представника акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК».

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився. 17 березня 2025року за вх.ЕП№496/01-55/25 до канцелярії суду надійшла заява, в якій виконуюча обов`язки керівника Валківського відділу Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяна Кравченко просила суд провести судове засідання за відсутності представника очолюваної нею установи, а також повідомила, що Валківській відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не заперечує проти задоволення заявлених позивачем вимог (а.с. 184-186).

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідачі кредитна спілка «Соколов» та акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» своїми процесуальними правами участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів у судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, які містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом створені всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того судом вжито всіх заходів в межах визначених чинним законодавством України повноважень щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас, суд розглянув справу у загальному порядку, позаяк визначені законом підстави для заочного розгляду справи відсутні.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Із дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01 липня 2020 року виконавчим комітетом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Коломак Коломацького району Харківської області у віці 57 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис за №65 (а.с. 9).

Згідно даних, зафіксованих у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 , виданому 10 січня 2017 року Коломацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Коломак Коломацького району Харківської області у віці 87 років померла ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис за №01 (а.с. 10).

Як вбачається із дубліката заповіту, посвідченого 20 квітня 2012 року секретарем Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області Обихвост Оленою Павлівною, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті здійснила особисте розпорядження, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №47802206, сформованого державним нотаріусом Тиндик І.В., вбачається, що до Спадкового реєстру внесений реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №60678059 (номер у нотаріуса 5/2017) і ця спадкова справа заведена 22 травня 2017 року Коломацькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Згідно даних, які містяться у витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №66308082, виданому 07 вересня 2021 року державним нотаріусом Сальніковою О.О., 07 вересня 2021 року до Спадкового реєстру внесений реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №68257684 (номер у нотаріуса 19/2021) і ця спадкова справа заведена Коломацькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Крім того, із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №76955268, виданого 14 травня 2024 року державним нотаріусом Кобзар Н.Я., вбачається, що до Спадкового реєстру внесений реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №68257684 (номер у нотаріуса 46/2024) і ця спадкова справа заведена 14 травня 2024 року Коломацькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказана спадкова справа відкрита на підставі спадкової справи 19/2021 рік у зв`язку зі зміною місця зберігання щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 14).

Згідно витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-024 та №НВ-024, сформованих 16 квітня 2024 року за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на відповідний запит ОСОБА_4 , власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6155 га, кадастровий номер :03:000:0342, а також площею 2,8125 га, кадастровий номер :03:000:0356, розташованих на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області, зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 16-27).

Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №739362, виданим Коломацькою райдержадміністрацією 25 лютого 2004 року, підтверджено, що ОСОБА_3 є власницею земельних ділянок загальною площею 4,43 га з кадастровими номерами :03:000:0342 та :03:000:0356, розташованих на території Коломацької селищної ради (а.с. 41).

Із відомостей, які містяться в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 401549291 (а.с. 28-29), сформованої 30 жовтня 2024 року за параметрами запиту фізична особа ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , вбачається, що в Державному реєстрі речових прав та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані наступні обтяження:

1) 28 травня 2015 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №9834350, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21656087 від 28 травня 2015 року, ОСОБА_5 , Коломацьке районне управління юстиції Харківської області, обтяжувач відділ державної виконавчої служби Коломацького районного управління юстиції, , особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , опис предмета обтяження все нерухоме майно в межах суми стягнення 23597 гривень 10 копійок;

2) 10 червня 2015 року, вид обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №9977669, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21952687 від 10 червня 2015 року, ОСОБА_5 , Коломацьке районне управління юстиції Харківської області, обтяжувач відділ державної виконавчої служби Коломацького районного управління юстиції, , особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , опис предмета обтяження приміщення магазину у межах суми стягнення 23597 гривень 10 копійок, адреса: АДРЕСА_1 ;

3) 05 червня 2010 року, тип обтяження заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження №9902821, підстава обтяження ухвала Фрунзенського районного суду міста Харкова, №2-3561/09 від 01 червня 2010 року, об`єкт обтяження нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , обтяжувач кредитна спілка « ОСОБА_6 »;

4) 28 вересня 2010 року, тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №10299453, підстава обтяження постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коломацького районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №21110246 від 27 вересня 2010 року, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно в межах суми позову, власник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , обтяжувач відділ державної виконавчої служби Коломацького районного управління юстиції, .

Із відповіді керівника Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Віктора Гончаренка за вих. №28128, датованої 05 липня 2024 року (а.с. 35), наданої представнику позивача ОСОБА_7 за результатами розгляду його заяви про зняття арешту з нерухомого майна за №9834350, №9977669, №10299453, №9902821, вбачається, що у відділі на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження №47472334 та №21110246 про стягнення коштів з ОСОБА_2 .

Водночас, на теперішній час вказані виконавчі провадження на примусовому виконанні у відділі не перебувають, вони передані до архіву органу виконавчої служби і по закінченню трирічного строку їх зберігання відповідно до п.2 розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» знищенні, а тому у державного виконавця відсутня можливість зняти арешт з нерухомого майна, шляхом припинення обтяжень №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821 у зв`язку із смертю боржника.

Із інформації заступника керівника Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетяни Кравченко за вих. №3475, датованої 24 ютого 2025 року (а.с. 165-166), наданої до суду, вбачається, що: 1) на виконанні у Коломацькому РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження №21110246 від 02 вересня 2010 року з примусового виконання виконавчого листа №2-583/10 від 17 серпня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Соколов» за кредитним договором №123 від 29 листопада 2008 року боргу у сумі 10000 гривень 00 копійок, процентів у сумі 25500 гривень 00 копійок, грошових коштів для забезпечення виконання зобов`язання у сумі 3000 гривень 00 копійок, а всього у розмірі 38500 гривень 00 копійок. 27 вересня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зареєстроване обтяження за №10299453. 28 квітня 2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п.3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення); 2) на виконанні у Коломацькому РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження №47472334 від 07 травня 2015 року з примусового виконання виконавчого листа №625/194/14-ц від 05 грудня 22014 року щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 23353 гривні 50 копійок. Державним виконавцем винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника в межах суми стягнення, а також постанову про арешт приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстровані обтяження за №9834350 та №9977669. 19 червня 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу у відповідності до п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа).

Із копії спадкової справи №60678059 (номер у нотаріуса 5/2017), заведеної 22 травня 2017 року Коломацькою державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 76-99), вбачається, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , що підтверджується поданою ОСОБА_2 нотаріусу заявою про прийняття спадщини, зареєстрованою 22 травня 2017 року у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №38, спадкова справа №5/2017.

Також, крім неї у встановленому законом порядку прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 її син ОСОБА_4 , що підтверджується поданою нимнотаріусу заявою про прийняття спадщини, зареєстрованою 29 червня 2017 року у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №53, спадкова справа №5/2017.

На підставі ст.1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 , яка складає 1/3 частку спадкового майна, мають непрацездатні за віком діти спадкодавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рівних частках кожен.

Спадкоємцем на 2/3 частки цього ж спадкового майна на підставі заповіту була й донька спадкодавиці ОСОБА_2 .

Водночас, зазначені спадкоємці свідоцтва про право на спадщину не отримували, а тому й не оформили свої спадкові права, будь яких відомостей про інших спадкоємців, передбачених 1261 ЦК України, матеріали спадкової справи не містять.

З матеріалів копії спадкової справи №68257684 (номер у нотаріуса 46/2024), заведеної 07 вересня 2021 року Коломацькою державною нотаріальною конторою за №19/2021, яка після зміни місця зберігання зареєстрована Валківською державною нотаріальною конторою Харківської області як спадкова справа №46/2024 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 100-162), вбачається, що спадкоємці померлої ОСОБА_2 її сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийняли спадщину після померлої матері ОСОБА_2 згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, що підтверджується поданими ниминотаріусу заявами про прийняття спадщини, зареєстрованими 14 травня 2024 року у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №148 та №149, спадкова справа №46/2024.

Крім того, зазначеними заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали свою згоду на включення до кола спадкоємців, сина спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який пропустив строк для прийняття спадщини, а також не заперечували проти видачі на його ім`я відповідних свідоцтв про право на спадщину, з огляду на що ОСОБА_1 нотаріусу подано заяву про прийняття спадщини (а.с. 115), зареєстровану 14 травня 2024 року у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №150, спадкова справа №46/2024, а тому ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Водночас вказані вище спадкоємці свідоцтв про право на спадщину не отримували, будь яких відомостей про інших спадкоємців, передбачених 1261 ЦК України, матеріали копії спадкової справи не містять.

В подальшому представником ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_11 нотаріусу подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.131), зареєстровану 30 жовтня 2024 року у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №348, спадкова справа №46/2024, на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0342, а також на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0356.

Зі змісту постанови державного нотаріуса Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я., якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , а саме на 2/9 частки земельної ділянки площею 1,6155 га, кадастровий номер :03:000:0342, а також площею 2,8125 га, кадастровий номер :03:000:0356, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 матері спадкодавця ОСОБА_3 , вбачається, що позивач прийняв спадщину, однак для повної реалізації права на спадщину за законом виникли перешкоди у зв`язку із наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо суб`єктів ОСОБА_2 зареєстрованих державним реєстратором обтяжень №9834350, №9977669, №10299453 та №9902821 (а.с. 33-34).

Згідно звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0342 та :03:000:0356, складених 20 січня 2025 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 , оціночна (ринкова) вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8125 га, кадастровий номер :03:000:0356, складає 114400 гривень 00 копійок, а вартість її 2/9 частин складає 25400 гривень 00 копійок. Оціночна (ринкова) вартість земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6155 га, кадастровий номер :03:000:0342, складає 72100 гривень 00 копійок, водночас вартість 2/9 частин вказаної земельної ділянки складає 16000 гривень 00 копійок (а.с. 37-40, 42-45).

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно приписів, закріплених у ч.1 ст. 1222, ч.ч. 1 та 2 ст. 1258, ч.1 ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами, визначеними ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на з`ясовані судом обставини, підтверджені належними і допустимими доказами, позивач ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами, закріпленими у ч. 1 ст. 1296 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

У відповідності із вимогами, закріпленими у ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Водночас, орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Валківської державної нотаріальної контори Харківської області Кобзар Н.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 30 жовтня 2024 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на Спадкове майно у зв`язку із наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо суб`єктів ОСОБА_2 зареєстрованих державним реєстратором обтяжень №9834350, №9977669, №10299453 та №990282, а тому позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом ,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За правилами, визначеними ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Як з`ясовано судом у судовому засіданні, виконавчі провадження, у яких накладались арешти, вже завершені, а відповідні виконавчі листи повторно для примусового виконання не надходили.

Після завершення процедури спадкування позивачем майна, у разі, якщо у кредиторів боржника, в інтересах яких накладались арешти, залишились майнові претензії до спадкодавця, то в такому випадку ці кредитори не позбавлені можливості пред`явити свої вимоги до спадкоємця (позивача) в порядку, визначеному ст.ст. 1281 та 1282 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Таким чином, наявність протягом тривалого часу арешту майна спадкодавця за відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій у стягувачів є невиправданим втручанням у майнові права позивача.

Приписами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушене право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи практику розгляду судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979 р., п. 64), тобто наявне майно (existing possessions).

У спірних правовідносинах, які виникли у позивача, предметом спору є захист його права на наявне майно, яке уже увійшло до складу спадщини і яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок.

ОСОБА_13 звернувся до суду у зв`язку із існуванням об`єктивних обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права та отримати у спадщину на нерухоме майно, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом.

В судовому засіданні підтверджено, що земельні ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га з кадастровим номером №0:03:000:0356, а також площею 2,81 га на день смерті спадкодавиці ОСОБА_3 належали їй на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №739362, виданого Коломацькою райдержадміністрацією 25 лютого 2004 року, а отже право власності на нього набуте спадкодавцем правомірно, тобто на підставах, що не заборонені законом.

Крім того, у судовому засіданні доведено належними і допустимими доказами, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , при цьому свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса не отримувала, а отже за життя не оформила свої спадкові права, а позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 на 2/9 частки її майна, і що він є спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Арешти на нерухоме майно спадкодавиці ОСОБА_2 накладений у 2010 та 2015 роках, на час звернення до суду із позовом задля вирішення спору виконавче провадження не здійснюється, доказів повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання стягувачами не надано і ними не порушуються питання про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником.

З огляду на те, що виконавче провадження за №21110246 та №47472334 не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на нерухоме майно спадкодавиці ОСОБА_2 накладений у 2010 та 2015 роках і строк для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання на час вирішення спору пропущений, суд дійшов висновку, що обтяження (арешт) на нерухоме майно спадкодавиці ОСОБА_2 перешкоджає позивачеві в оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що вимога про зняття арешту з майна заявлена не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, у судовому засіданні беззаперечно підтверджено порушення його прав, що, в свою чергу, потребує судового захисту.

З огляду на те, що у судовому засіданні повністю доведені належними і допустимими доказами всі обставини, на які позивач посилалася як на підставу заявлених вимог, а також взявши до уваги те, що право на земельні ділянки набуто спадкодавцем правомірно на підставах, що не заборонені законом, і що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , однак у нього виникли перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог шляхом визнання за ним права власності на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га, а також на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га, в порядку спадкування за законом, а також припинення обтяжень, зареєстрованих в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9834350, №9977669, №10299453, №9902821, шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

З приводу розподілу судових витрат суд вважає за доцільне зазначити, що, з врахуванням висловленого позивачем наміру та бажання самостійно понести витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, не вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд покладає їх на позивача та не стягує із відповідачів на користь позивача суму сплаченого ним судового збору, позаяк це не суперечить принципу диспозитивності.

Водночас, до доводів представника відповідача акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» з приводу відсутності підстав для задоволення позову, викладених ним у відзиві на позовну заяву, суд ставиться критично, позаяк такі доводи не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами та з`ясованими судом фактичними обставинами справи.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до кредитної спілки «СОКОЛОВ» та до акціонерного товариство «АКЦЕНТ-БАНК», третя особа Валківський відділ Державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту зі спадкового майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Припинити обтяження, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1) №9834350 (дата і час державної реєстрації 28 травня 2015 року об 11 годині 48 хвилин); 2) №9977669 (дата і час державної реєстрації 10 червня 2015 року об 11 годині 37 хвилині 23 секунді); 3) №10299453 (зареєстрованого 28 вересня 2010 року о 17 годині 52 хвилині 50 секунді); 4) №9902821 (зареєстрованого 05 червня 2010 року об 11 годині 06 хвилині 44 секунді), шляхом зняття арешту з нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0342, площею 1,62 га, розташованої на території Коломацької селищної ради Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/9 частки земельної ділянки з кадастровим номером №0:03:000:0356, площею 2,81 га, розташованої на території Коломацької селищної ради Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М.О. Скляренко