Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1166/24
Провадження № 2-п/711/8/25
У Х В А Л А

28.02.2025 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.

за участю заявника ОСОБА_1

та представника позивача

за довіреністю Поліщука А.Б.

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2024 по справі № 711/1166/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 09.04.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалене заочне рішення у справі № 711/1166/24 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Черкаське Хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким позовну заяву задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське Хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, внески у розмірі 32 782 грн. 62 коп., інфляційні - 12 814 грн. 72 коп., 3 % річних 4301 грн. 51 коп., а всього 49898 грн. 85 коп.

Як зазначено, у грудні 2024 року, отримавши блокування банківських краток, вона дізналась про винесене рішення. 25.12.2024 вона отримала у Придніпровському районному суді м. Черкаси копію вказаного вище рішення. Отже, враховуючи, той факт, що вона не була присутня при ухваленні рішення, та той факт, що отримала вона його повний текст 25.12.2024, тому вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана до суду до 14.01.2025.

Крім того, зауважує, що позивачем не надано до позовної заяви, жодних актів чи розрахунків, які б підтверджували нараховані та виставлені суми коштів, а лише наданий розрахунок заборгованості, що не може слугувати доказом наявності заборгованості за послуги позивача. Таким чином, визначити відповідність розрахунку наданого позивачем у своїй позовній заяві є не можливим, адже окрім наданої таблиці до позовної заяви, не додано жодних документів.

При цьому, не будучи належним чином повідомленою про розгляд справи вона не мала можливості ні прийняти участь, ні надати свої пояснення, відзив та заперечення у справі. До того ж, вона не мала можливості подати заяву про застосування строку позовної давності у справі.

Враховуючи наведене вище, заявник просить:

-поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення;

-переглянути заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2024 у справі № 711/1166/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін;

-застосувати строк позовної давності;

-стягнути з позивача на її користь понесені витрати на сплату судового збору.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до провадження, суддею встановлено, що її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого, ухвалою суду від 20.01.2025, залишено без руху.

27.01.2025 заявником надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 20.01.2025, які прийняті судом.

Ухвалою суду від 30.01.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2024 у справі № 711/1166/24, прийнято її заяву про перегляд заочного рішення та призначено до судового розгляду.

Крім того, 11.02.2025 ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про забезпечення позову, а саме просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення виконавчого провадження № 76659475, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича.

Ухвалою суду від 12.02.2025 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

28.02.2025 представник ПрАТ Черкаське хімволокно» за довіреністю Поліщук А.Б. подав до суду через систему «Електронний суд» письмові заперечення. Вказує, що відповідачі 28.11.2024 звернулися до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. із заявою про визначення поточного рахунку. У даній заяві відповідач особисто підтверджує, що йому достеменно відомо про відкрите виконавче провадження і винесене судове рішення, а також зобов`язується щомісяця сплачувати заборгованість в сумі 20% доходу до погашення боргу в повному обсязі. Таким чином, оскільки, заява про перегляд заочного рішення подана до суду 15.01.2025, встановлений законом строк є порушеним. З урахуванням наведеного, вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи відповідача цих висновків не спростовують.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити їх на підставі наведеного у заяві обґрунтування та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того, зазначила, що вони дізналися про дане судове рішення 27.11.2024, тобто тоді, коли було заблоковано зарплатні та пенсійні картки. Вони з`ясували, що їхні рахунки заблоковано на підставі постанови приватного виконавця Недоступа Д.М. Також вказує, що до 24.01.2025 вони не могли ні сплачувати заборгованість за виконавчим провадженням, ні сплачувати будь-які послуги. На теперішній час за ними рахується заборгованість у розмірі 10000 грн. і вони не відмовляються її сплачувати, але не мають можливості це зробити, оскільки всі рахунки заблоковані. До того ж, зауважила, що вона визнає основну заборгованість, але не визнає нараховані позивачем «штрафні санкції».

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали доводи ОСОБА_1 та просили задовольнити заяву про перегляд заочного рішення у повному обсязі. Визнали, що на цей час вони частково погасили заборгованість і борг становить лише 10000грн. Не відмовляються погасити заборгованість, що залишилася. До 24.01.2025 відповідачі не могли сплачувати заборгованість, а також оплачувати поточні платежі. Бажають, щоб були розблоковані банківські картки, щоб можна було ними користуватися. До суду відповідачами не оскаржувалися дії, рішення приватного виконавця щодо блокування банківських карток під час виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Поліщук А.Б. просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, оскільки вона є безпідставною та необґрунтованою. Крім того, зазначив, що у своїй заяві заявник вказала, що про існування судового рішення, яке вона просить переглянути, дізналася у грудні 2024 року, а зараз вона вказує, що дізналась про його існування 27.11.2024. Таким чином, дана заява подана заявником до суду з пропуском встановлених законом строків. До того ж, зауважив, що на теперішній час виконавче провадження щодо стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески, є діючим. Строки позовної давності позивачем не були порушені, оскільки відповідачами здійснювалися оплати за ЖКП.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи № 711/1166/24 та перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 08.02.2024 позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 32782 грн. 62 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 12814 грн. 72 коп., 3% річних у розмірі 4301 грн. 51 коп. та судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

У ході вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цій справі, 09.02.2024 судом, відповідно до приписів ч. 8 ст. 187 ЦПК України, здійснено запити щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На вказані вище запити суду, отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру від 09.02.2024 № 443467, 443457, 443465, з яких вбачається, що за вказаними параметрами осіб не знайдено.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 09.02.2024 судом здійснено запити до департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

21.02.2024 на вказані вище запити судом отримано відповіді від 19.02.2024 з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 (з 03.04.2013), ОСОБА_1 (з 03.04.2013) та ОСОБА_3 (з 03.04.2013). Саме така адреса місця проживання відповідачів вказана позивачем і у вступній частині позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.02.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

У судове засідання, яке призначалося на 22.03.2024, відповідачі викликалися судовими повістками, з якими їм на вказану вище адресу були направлені й інші процесуальні документи: копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулися до суду неотриманими з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 463, 028, 113.

З-за неявки у перше судове засідання по суті з розгляду цієї справи, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, судове засідання відкладене на 09.04.2024, про що свідчить протокол судового засідання від 22.03.2024.

У судове засідання, яке призначалося на 09.04.2024 відповідачі викликалися судовими повістками, які направлялися останнім за адресою зареєстрованого місця проживання, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 480, 781, 080.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник (відповідач у справі) зазначила адресу місця свого проживання: АДРЕСА_1 , за якою судом і здійснювались виклики відповідачів у судові засідання. Також, ця ж адреса місця проживання вказана заявником у ряді заяв по справі.

Таким чином, за дослідженими матеріалами справи, встановлено, що вона (відповідач/заявник у справі) належним чином повідомлялася судом про час, дату та місце судових засідань щодо розгляду справи по суті. Між тим, не скористалася правом брати участь у розгляді справи ні безпосередньо у судовому засіданні, ні через представника, ні шляхом подання письмових процесуальних заяв.

Отже, справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, зокрема і ОСОБА_1 , яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, та не з`явилася у судові засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

09.04.2024, за результатами розгляду цієї справи, судом ухвалене заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ». Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески у розмірі 32782 грн. 62 коп., інфляційні 12814 грн. 72 коп., 3 % річних 4301 грн. 51 коп., а всього 49898 грн. 85 коп. Крім того, стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 1009 грн. 34 коп. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.05.2024.

Копія вказаного вище судового рішення разом з супровідним листом від 15.04.2024 № 711/1166/24/6448/2024 направлялися відповідачам за адресою зареєстрованого місця проживання, проте повернулися до суду, як не отримані з довідками Укрпошти ф.20, в яких зазначені причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення ШКІ 696, 641, 207.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Крім того, частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, суд виконав обов`язок щодо повідомлення відповідачів про прийняте у цій справі судове рішення від 09.04.2024.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу рішення суду від 09.04.2024 у справі № 711/1166/24, яке вона отримала 27.12.2024, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна розписка.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем у конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v.Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідачі, зокрема і ОСОБА_1 , неодноразово повідомлялися судом належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляла суду про поважність причин своєї неявки, не скористалася правом брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляла про місце свого перебування/знаходження та зміну місця проживання, якщо такий факт мав місце, незважаючи на обов`язок, що передбачений ЦПК України. Крім того, суд не встановлює фактичне місце проживання (перебування) сторін, а обов`язком суду є лише направлення вчасно викликів до суду та процесуальних документів учасникам справи.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів, регулюється Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265.

Слід зауважити на тому, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, у тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання/перебування фізичної особи не має правового значення.

Крім того, відповідачі, зокрема і ОСОБА_1 , мали можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження. Судом вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідачів про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Слід також зазначити, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не заявила про свою участь у справі, не проявляла належного інтересу до ходу її розгляду, знаючи про свої боргові зобов`язання перед ПрАТ «Черкаське Хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»та допущення порушень їх виконання, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність фактично повторного перегляду справи. Слід також зазначити, що жодних обставин, які б не були з`ясовані під час розгляду справи вона не повідомила, а також жодних доказів на спростування доводів позивача, нею до суду надано не було.

Крім того, під час судового засідання, заявник повідомила суду, що про заборгованість їй відомо, вона із іншим відповідачем не мали змоги оплачувати надані позивачем житлово-комунальні послуги, а також сплачувати існуючу заборгованість. Таким чином, відповідачами фактично визнано розмір заборгованості, враховуючи пояснення заявника про те, що на цей час розмір заборгованості зменшився до суми 10000грн. Також безпідставними є доводи заяви про те, що позивачем пропущені строки позовної давності, враховуючи те, що за наданим позивачем розрахунком заборгованості, починаючи з червня 2015 року по листопад 2023 року, відповідачі оплачували комунальні послуги за опалення та гаряче водопостачання, але не в повному розмірі і не своєчасно, що і призвело до заборгованості у розмірі 32782грн. 62коп.

Оскільки основна заборгованість існує, то судом заочним рішення були законно задоволені позовні вимоги щодо стягнення у солідарному порядку з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані, відповідно до ст. 625 ЦК України, враховуючи невиконання ними грошового зобов`язання. Також, суд звертає увагу, що «штрафні санкції», як вказує заявник, судом не були стягнуті з відповідачів, оскільки такі позовні вимоги позивачем пред`явлені не були.

Отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 09.04.2024 слід відмовити, оскільки вона є безпідставною та недоведеною належними, допустимими та переконливими доказами, у розумінні ст.ст. 76-84 ЦПК України. Слід також зазначити, що заявник не скористалася своїм правом і у судовому засіданні довести обставини щодо необхідності перегляду заочного рішення від 09.04.2024 у справі № 711/1166/24, незважаючи на норми ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому підстав для скасування заочного рішення від 09.04.2024 немає і у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 280-284 ЦП України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2024 по справі № 711/1166/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 10.03.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька