Справа № 139/174/25
Провадження № 2/139/99/25
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2025 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

представника позивача адвоката Шоломіцького І.В.,

представника відповідача Чичановського О.П.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнянське" про розірвання договору оренди землі,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0509. 12 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Рівнянське» щодо цієї земельної ділянки договір оренди землі без номера строком на двадцять п`ять років.

ТОВ «Рівнянське» взяті на себе обов`язки зі своєчасної виплати орендної плати за 2020, 2021, 2022, 2023 роки не виконало, з моменту укладення договорів оренди жодної діяльності на орендованих земельних ділянках не здійснювало.

У зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати та невикористанням земельних ділянок за їх цільовим призначенням, представник позивача адвокат Шоломіцький І.В. (повноваження підтверджуються ордером № 1837241 та копією свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, що долучені до електронної справи) 06 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подав до Мурованокуриловецького районного суду позов в інтересах ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0509.

Ухвалою від 06 березня 2025 року (а.с. 7) відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 8).

З урахуванням думок представника позивача, який приймає участь у справі в режимі відеоконференцзв`язку, та представника відповідача, положень ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

Представник позивача підтримав позовну вимогу в інтересах ОСОБА_1 , а представник відповідача визнав позов, заявивши, що насправді мала місце виплата орендної плати за договором оренди землі з позивачем за 2020-2023 роки лише у 2024 році.

Враховуючи обставину, що представник відповідача визнав позовні вимоги в інтересах ОСОБА_2 , і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд визнав за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Обов`язок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,3379 га (кадастровий номер :04:002:0509). На підставі договору оренди землі від 12 серпня 2020 року (копія в електронній справі) ОСОБА_1 передала належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Рівнянське», строком на 25 років.

Ці обставини сторонами не заперечується.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В силу положень ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.

Аналогічні умови містять і договір оренди землі, який є предметом цього позову. Зокрема, згідно п. 39 договору, його договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У п. 10 Договору оренди землі від 12 серпня 2020 року сторони погодили, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій або натуральній формі (з урахуванням ринкових цін на момент розрахунку) та становить 600 (шістсот) гривень. Пунктом 11 вищевказаного договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням зміни коефіцієнтів, визначених законодавством. Пунктом 12 погоджено, що орендна плата вноситься один раз на рік з 01 вересня до 31 грудня кожного року оренди.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до п. 31 Договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В свою чергу, згідно п. 34 Договору, орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою, що передана в оренду.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23).

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач не виконав своє зобов`язання, передбачене умовами Договору оренди землі з нею, та не виплатив їй орендну плату за користування земельною ділянкою у 2020-2023 роках в строки, визначені Договорами.

Ця обставина визнана відповідачем.

Отже, у цій справі встановлено, що орендар ТОВ "Рівнянське" допустило невиконання свого зобов`язання за Договором оренди від 12 серпня 2020 року і не виплатило орендодавцю ОСОБА_1 орендну плату за 2020-2023 роки у строки, встановлені п. 12 Договору, що слід кваліфікувати як систематичне з боку ТОВ "Рівнянське" невиконання такої істотної умови Договору як сплата орендної плати.

Підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною та достатньою і звертатися до загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби. Такий висновок міститься у п. 177 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23.

За наведеного вище обґрунтування, суд приймає рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У судових дебатах представник позивача просив віднести судові витрати за рахунок позивача.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 202, 526, 549, 551, 610, 611, 612, 628, 629, 638 ЦК України, ст. 90, 93, 141, 152 ЗК України, ст.ст. 1, 3, 8, 13, 14, 15, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», укладеними між сторонами договорами оренди землі без номера від 14 серпня 2020 року, ст.ст. 12, 13, 81, 197-198, 200, 264, 265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі без номера від 12 серпня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнянське» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0509.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнянське», , місце знаходження юридичної особи: 23425, с. Рівне Могилів-Подільського району Вінницької області, вул. Центральна, 6.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 квітня 2025 року.

Суддя: _________