Справа № 357/449/25
Провадження № 2/357/1794/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

02 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Каплічної Ж.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

10.01.2025 представник позивача, в.о начальника Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» Олена Казанцева, звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, що надає КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1», яке є виконавцем таких послуг у м. Узин Білоцерківського району Київської області. Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , за вказаною адресою, за період з 01.12.2021 по 01.12.2024, утворилася заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 45396,59 грн. Оскільки в добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідачі не виконують, просила у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 45396,59 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

06.02.2025, після усунення позивачем недоліків позову, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 11.03.2025 11:00 год.

11.03.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 02.04.2025- 10:30 год, згідно п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України.

Представник позивача, в.о начальника Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» Олена Казанцева, у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подали.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Згідно рішення Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 08.09.2009 за № 78 (а.с.8) Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є виконавцем житлово комунальних послуг, крім послуг з газо- та електро - постачання, централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, у місті Узин Білоцерківського району Київської області.

Згідно інформації є Єдиного державного демографічного реєстру від 13.01.2025 (а.с.20-23), відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що узгоджується з довідками виконавчого комітету Узинської міської ради від 15.10.2024 за № 11-14-2361 та від 17.01.2025 за № 11-14-80 (а.с.8,36).

З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 (а.с.4-6, 31-33), вбачається, що сплата коштів за надані комунальні послуги за період з січня 2016 року по листопад 2024 року відповідачами здійснювалася, однак не у повному обсязі, тому виникла заборгованість у розмірі 45396,59 грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2, п.5, п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Встановлено, що позивач - Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства-1» є виконавцем житлово комунальних послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є індивідуальними споживачами вказаних послуг, як особи, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримують житлово-комунальні послуги для власних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів, як споживачів комунальних послуг є своєчасна їх оплата, згідно затверджених в установленому порядку тарифів з дотриманням вимог законодавства, а відповідачі, які є споживачами вказаних послуг, адже зареєстровані та проживають за адресою їх надання, допустили порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Враховуючи, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають дві особи, отже два споживачі комунальних послуг, то питання щодо оплати житлово - комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а вразі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачі відзив на позов з належними та допустимими доказами у спростування доводів позивача, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, до суду не подали.

Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с.21), тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів, у рівних частинах з кожного, на користь позивача, оскільки солідарний обов`язок та відповідальність є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (ст. 541 ЦК України), а солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати зі сплати судового збору, законом не передбачено.

Керуючись ст. 67,68,162 ЖК України, ст. 525, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ст. 4, 12, 13, 76 - 82, 141, 223, 258 -259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354 - 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» (, місцезнаходження: вулиця Лесі Українки, будинок 20-а, місто Узин, Білоцерківський район, Київська область, 09161) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» заборгованість за опалення та комунальні послуги у розмірі 45396,59 грн (сорок п`ять тисяч триста дев`яносто шість гривень 59 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального Господарства-1» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 04.04.2025.

Суддя : О. В. Бондаренко