СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/178/25
Провадження №2/547/214/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 квітня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 01.04.2024 було укладено договір про споживчий кредит № 103597688, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачу грошові кошти в сумі 4600,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Позивач ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідачка зі свого боку не виконала умов кредитного договору.

29.08.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № 111-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 103597688 від 01.04.2024, укладеним між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою ОСОБА_1 .. Відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та у зв`язку з чим у останньої утворилась заборгованість у розмірі 20631,00 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4600,00 грн, 14283,00 грн заборгованості за відсотків, 506,00 грн заборгованості за комісією та 1242,00 грн заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання.

Тому позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму боргу та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 12.02.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачці 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 18.03.2025.

18.03.2025 судове засідання відкладено на 03.04.2025.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Представник позивача ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду до суду не з`явився. В позовній заяві та клопотанні від 10.02.2025 просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4).

Відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 100). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання 03.04.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою суду від 03.04.2025 вирішено здійснити заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 01.04.2024 укладено договір про споживчий кредит № 103597688, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" надало відповідачці грошові кошти в сумі 4600,00 грн з умовою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Строк кредитування 345 днів. Процентна ставка: протягом першого розрахункового періоду 547,50 % річних. Протягом решти строку кредитування: 912,50 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту 529,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,50 % від суми кредиту одноразово. Загальні витрати за кредитом 31544,50 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з весь строк користування кредитом 36144,50 грн. Реальна річна процентна ставка 124569,83 % річних. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів, що додається до цього паспорту споживчого кредиту. Пеня: у разі прострочення може нараховуватись пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення. Пеня не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. Штрафи відсутні. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту в період прострочення можуть нараховуватися проценти за порушення грошового зобов`язання за ставкою 912,5 % річних. Інші платежі відсутні. Договіор підписано одноразовим ідентифікатором (а.с. 18-20, 23, 24-34, 35-36, 37, 38, 39).

Згідно довідки ТОВ "Мілоан" підтверджено акцепт договору позичальником ОСОБА_1 (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 836945, дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 2024-04-01 17:21:15, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор +53(а.с. 40).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію").

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачкою в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.

Судом враховано, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, а саме 4600,00 грн, строком на 345 днів, що підтверджено платіжним дорученням 86058963 (а.с. 39).

Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаним кредитним договором зобов`язань належним чином не виконала, згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 103597688 від 01.04.2024 у відповідачки ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 20631,00 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4600,00 грн, 14283,00 грн заборгованості за відсотків, 506,00 грн заборгованості за комісією та зобов`язання (а.с. 41-43).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

29.08.2024 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № 111-МЛ/Т. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 103597688 від 01.04.2024, укладеним між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою ОСОБА_1 , що підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників № 1 та № 2 від 29.08.2024 та витягом з реєстру боржників № 2 до договору відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т від 29.08.2024, платіжною інструкцією № 5483 від 29.08.2024 (а.с. 44-53, 54, 55, 57).

ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" направляло на адресу відповідачки ОСОБА_1 досудову вимогу від 05.02.2025 № 23870252, відповідно до якої, повідомило про те, що між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги № 111-МЛ/Т від 29.08.2024 та вимагало сплатити заборгованість за кредитним договором № 103597688 від 01.04.2024 у встановлений строк та сплатити відсотки за його користуванням, а саме в розмірі 20631,00 грн протягом 7 днів за наданими реквізитами (а.с. 58). Вимога відповідачкою не виконана, заборгованість за кредитом не погашена. Заборгованість становить: за тілом кредиту - 4600,00 грн, заборгованість за відсотками - 14283,00 грн, заборгованість за комісією - 506 грн, заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання -1242,00 грн, разом 20631,00 грн.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією необхідно зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відтак позов в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК «Кредит-Капітал" комісії в розмірі 506 грн. за кредитним договором №103597688 задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 103597688 від 01.04.2024 у загальному розмірі 20125,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2362,99 грн (2422,40х 20125,00 /20631,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №103597688 від 01.04.2024 в розмірі 20125,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (за реквізитами: , НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ "Креді Агріколь Банк", місце реєстрації: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" судовий збір у розмірі 2362,99 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" (місцезнаходження: Львівська обл.., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; ).

Відповідачка ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складене 03.04.2025.

Суддя Л.М.Самойленко