Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1445/24

19 березня 2025 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Чорній К.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження у селищі Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача коштів на відшкодування витрат пов`язаних із заподіянням майнової шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14 жовтня 2021 року в селищі Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області за участі відповідача, який керував транспортним засобом марки «Тойота Авенсіс» н.з. НОМЕР_1 та допустив порушення правил дорожнього руху в результаті якого відбулась ДТП і був пошкоджений належний їй автомобіль «Хонда» н.з. НОМЕР_2 , яким керував її чоловік ОСОБА_5 . Зокрема, позивачка, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поставила питання про стягнення з відповідача коштів у сумі 41513,31 грн., яка є різницею між заподіяною шкодою у розмірі 138616 грн. та виплаченим страховими відшкодуванням у сумі 88486,69 грн., а також частковим відшкодуванням, що здійснено відповідачем на суму 8616 грн.

Заявлені вимоги позивачка мотивувала тим, що причиною згаданої вище дорожньо-транспортної пригоди було порушення правил дорожнього руху, допущене відповідачем. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2021 року у справі №352/2203/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Майнова шкода, заподіяна їй пошкодженням в результаті ДТП належного їй транспортного засобу HONDA CROSSTOUR, AT2826НФ, 2014 року склала 138616 грн., що становить вартість відновлювального ремонту.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до полісу №АР/5153562 на суму 130000 грн., а страхова компанія відшкодувала добровільно лише 88486,69 грн., то вона у 2022 році звернулась до Богородчанського районного суду з позовом до страхової компанії про відшкодування заподіяної майнової шкоди в межах ліміту страхового відшкодування, а до ОСОБА_4 були заявлені вимоги лише у сумі, що перевищувала ліміт страхового відшкодування.

Рішенням Богородчанського районного суду від 29.02.2024 року її позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на її користь 38913 грн невиплаченого страхового відшкодування, 15746,15 грн інфляційних збитків, 2042,21 грн трьох процентів річних від простроченої суми, 23630,25 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 806,87 судового збору, а всього 81138,48 грн. Тим же рішенням стягнуто з ОСОБА_4 на її користь 8616 грн різниці між заподіяною шкодою та страховим лімітом, 2600 грн франшизи, 1000 грн витрат на евакуацію транспортного засобу, 5000 грн моральної шкоди, 169,44 грн судового збору, а всього 17385,44 грн.

Однак, постановою Івано-франківського апеляційного суду від 18.07.2024 року рішення Богородчанського районного суду було скасовано у частині заявлених позовних вимог до ТзДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» і у позовних вимогах до страхової компанії відмовлено.

У зв`язку з цим, звернулась з позовними вимогами безпосередньо до ОСОБА_4 і вважає, що з відповідача слід стягнути заподіяну майнову шкоду в частині, що не була покрита страховим відшкодуванням та не відшкодована самим винуватцем ДТП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що оцінка вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, що належить позивачці, на яку вона посилається у позові, була проведена лише 16.09.2022 року, майже через рік після ДТП, а тому не може бути релевантною. Крім того, подав суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки з дати настання дорожньо-транспортної пригоди до моменту пред`явлення цивільного позову до відповідача минуло три роки.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2024 року, яке частково змінене постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18.07.2024 року вирішено позов ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи та інших витрат. Судом встановлено, що 14.10.2021 року на вул. Січових Стрільців в селищі Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіля марки «Honda Crosstour», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_5 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.11.2021 року у справі №352/2203/21, яка набрала законної сили 23.11.2021 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та констатовано, що ОСОБА_4 14.10.2021 року о 18 год 01 хв на вул. Січових Стрільців в селищі Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Тойота Авенсіс», н.з. НОМЕР_1 , у порушення вимог п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілями «Хонда», н.з. НОМЕР_2 , та «Фольксваген», н.з. НОМЕР_5 , які зупинились попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (т.1 а.с. 11).

ОСОБА_3 є власником транспортного засобу «Honda Crosstour», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до платіжного доручення №6210 від 20.07.2022 року ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» виплатило позивачці страхове відшкодування в сумі 88486,69 грн. Відповідно до акту приймання виконаних робіт №345/22 та квитанцій до прибуткового касового ордера №38 від 15.06.2022 року, №43 від 30.07.2022 року позивачкою проведено ремонт автомобіля та сплачено ФОП ОСОБА_6 138616 грн. за проведення відновлювального ремонту автомобіля.

Згідно із частинами першою та третьою першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особі, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

У згаданому вище судовому рішенні було встановлено, що автомобіль позивачкою ОСОБА_3 відремонтований і вартість ремонту становить 138616 грн., тому розмір збитків внаслідок ДТП суд визначає як реальну вартість матеріалів і робіт, затрачених на відновлення транспортного засобу, що становить 138616 грн.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4 , відповідальність якого була застрахована ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан», яке виплатило страхове відшкодування у розмірі 88486,69 грн.

У стягненні більшої суми з ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» ОСОБА_3 було відмовлено, відповідно до постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 18.07.2024 року у справі №338/1203/22. Водночас, у цьому ж провадженні виходячи із заявлених вимог стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , 8616 грн різниці між заподіяною шкодою та страховим лімітом та 2600 грн. франшизи.

Таким чином, невідшкодована сума заподіяної майнової шкоди складає 38913 грн. 6,69-8616-2600).

Стосовно поданої представником відповідача заяви про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне вказати на те, що датою настання дорожньо-транспортної пригоди є 14.10.2021 року. Позовна заява відповідно до цифрового ідентифікатора номера поштового відправлення направлена на адресу Богородчанського районного суду 12.10.2024 року. Таким чином, підстав для твердження про пропуск строку, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права немає.

Питання щодо розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги № 23/24 від 07.10.2024 року, укладений між ОСОБА_3 та Адвокатським бюро «СП ГРУП та Аюрм`юк), акт передачі-приймання виконаних робіт від 07.10.2024 року, платіжна інструкція про оплату 5000 грн. за договором.Сума сплаченого судового збору складає 1211,20 грн.

Таким чином, понесені витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 38913 грн. на відшкодування заподіяної майнової шкоди, 5000 грн. понесених витрат на правову допомогу та 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.