Справа № 944/1592/25
Провадження №2-з/944/8/25
УХВАЛА

/з питань забезпечення позову/

31.03.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черніцького Івана Романовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди шляхом звернення стягнення на майно,

в с т а н о в и в:

адвокат Черніцький І. Р., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди шляхом звернення стягнення на майно.

Просить суд звернути стягнення на частку земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0095, площ. 0.83 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с. Рошнів, Тисменицького району, Івано-Франківської області та частку квартири № 2 заг. площ. 43.5 м.кв., житл.площ. 17.9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого є відповідач, з метою погашення заборгованості перед ОСОБА_1 в розмірі 769127 грн.09 коп.

Одночасно з позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на наведене майно, що належало на праві власності померлому ОСОБА_3 .

Необхідність забезпечення позову аргументує тим, що винними діями ОСОБА_3 , які виразились у порушенні останнім вимог ПДР, де такі перебували у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, позивачу було спричинено матеріальну шкоду на суму 769 127 грн.09 коп. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті в приватного нотаріуса Гуцал Л.І. за заявою відповідача заведено спадкову справу. Позивачем до приватного нотаріуса Гуцал Л.І. було надіслано вимогу кредитора на суму 769 127 грн.09 коп., на що остання повідомила про те, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 включені у спадкову масу, про що зроблено запис в книзі обліку і реєстрації спадкових прав. Крім того, вказала про те, що спадкоємців померлого повідомлено про надходження та зміст претензії кредитора та наявність заборгованості перед ОСОБА_1 . Станом на день пред`явлення позову вимоги кредитора, шляхом одноразового платежу, спадкоємці не задовольнили. Представник позивача, враховуючи предмет та підстави позову припускає, що відповідач або інші особи можуть вчинити дії щодо відчуження третім особам спірного нерухомого майна, що взагалі унеможливить виконання можливого рішення суду, а тому просить забезпечити позов, наклавши арешт на наведене майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи. Також, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з такого.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 756/2609/20 (61-11479св20) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З повідомлення приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гуцал Л.І. № 31/02-14 від 18.02.2025, адресованого ОСОБА_1 на претензію кредитора від 14.02.2025, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа. Кредиторські вимоги ОСОБА_1 включені у спадкову масу, про що зроблений запис в книзі обліку і реєстрації спадкових справ. 18.02.2025 спадкоємців померлого повідомлено про надходження та зміст претензії кредитора та наявність заборгованості перед кредитором ОСОБА_1 у розмірі 769 127 грн 09 коп.

Так, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Крім того, згідно з п.п. 3, 4 Глави 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій здійснюється на підставі чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Відповідно до частини другої статті 8-1 Закону України «Про нотаріат», встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі обґрунтованої письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, про наявність спору щодо спадщини, є підставою для зупинення вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не вказує на те, що його неприйняття унеможливить ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Окрім цього, суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Це означає, що заявнику недостатньо лише зазначити, що існує загроза можливості невиконання судового рішення, внаслідок можливого відчуження успадкованого майна, а й навести змістовну мотивацію таких причин та підстав. Цей обов`язок не повинен перекладатись на суд, а суд не повинен самостійно відшукувати ці підстави, якщо заявник неспроможний їх навести. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Також відсутні дані про те, які саме особи подали заяви про вступ у спадщину. Наразі суд не може бути переконаний, що даним забезпеченням позову не будуть порушені права, інтереси інших осіб.

За вказаних обставин, правові підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову відсутні.

Одночасно суд роз`яснює заявникові, що останній не позбавлений права повторно звернутись до суду із заявою про забезпечення позову у разі наявності для цього підстав, які не були предметом дослідження під час розгляду цієї заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черніцького Івана Романовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди шляхом звернення стягнення на майно - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Ю.М.Колтун