Провадження 2/522/1000/25
УХВАЛА

25 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Зелінської К.Ю.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою)

В С Т А Н О В И В:

Позивач 24.08.2023 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою).

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 30.08.2023 року позов залишено без руху.

01.09.2023 року представник позивача надіслав заяву про усунення недоліків по ухвалі суду від 30.08.2023 року.

Ухвалою судді ОСОБА_5 від 04.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси №455/24 від 03.07.2024 року у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_5 , по справі проведено повторний автоматизований розподіл, в результаті якого справу 03.07.2024 року передано судді Науменку А.В.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 10.12.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2025 року.

У судове засідання призначене на 30.01.2025 року сторони не з`явились без поважних причин, позивач повідомлений належним чином, представник позивача повідомлений через підсистему «Електронний суд».

Розгляд справи відкладено на 25.03.2025 року.

У судове засідання призначене на 25.03.2025 року сторони не з`явились без поважних причин, позивач повідомлений належним чином, представник позивача повідомлений через підсистему «Електронний суд».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд визнає, що представник позивача та позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна заява від 16.01.2024 року яка підписана представниками сторін про намір сторін укласти мирову угоду. 10.10.2024 року від адвоката Шиєнкова Я.Є. надійшла заява аналогічного змісту про намір мирного врегулювання. З 16.01.2024 року по 25.03.2025 року сторони до судових засідань не з`являлись.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Щодо можливості розгляду справи без участі позивача, суд вказує, що позивач не звертався до суду з клопотанням про збір доказів, з заявою про розгляд справи за відсутністю позивача.

Суд зауважує, а також враховуючи усталену практику Верховного Суду України, об`єктивно розглянути справу за наявними матеріалами не можливо, а тому зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою)- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2025 року.

Суддя: А.В. Науменко