Справа № 513/263/25
Провадження № 2-о/513/45/25
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Миргород В.С.,

при секретарі Аркуші.,

за участі представника заявника адвоката Манової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №513/263/25 за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Манової Інни Миколаївни, про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Манової Інни Миколаївни, звернулась до Саратського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

Заяву обґрунтовує наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,2237 га, кадастровий номер :01:001:0501, розташованої на території Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ), яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №092459, виданого 26 листопада 2004 року Саратською районною державною адміністрацією Одеської області.

Заявник, як спадкоємець за законом після смерті матері звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. із заявою про прийняття спадщини та 12 травня 2008 року заведена спадкова справа №238-08 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

25 вересня 2024 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, звернулась ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої Сулаковим І.І. приватним нотаріусом Білгород-Дністровської РНО Одеської області від 24 вересня 2024 року за № 3081, однак нотаріусом встановлено розбіжність в правовстановлюючих документах, у зв`язку з чим постановою від 25 вересня 2024 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи підтверджуючі факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , які необхідні для вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Просить задовольнити заяву, встановити факт родинних відносин, оскільки іншого шляху для захисту порушеного права не існує.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду у порядку окремого провадження.

Представник заявника адвокат Манова І.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород- Дністровському районі Одеської області Н.Ніколаєва до зали суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно шляхом направлення судового виклику на електронну адресу. Відповідно до поданої 05 березня 2025 року заяви просила справу розглянути у її відсутність.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі нез`явившихся учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 ст. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Молодове, Саратського району, Одеської області, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданого 28 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом № 33 від 09 грудня 2007 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,2237 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту серії ОД №092459, виданого 26 листопада 2004 року на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 22 грудня 2003 року №849/А-03, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №84 та на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

11.04.2002 року ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого зробила наступне розпорядження: будинок, який належить її на праві власності та розташований в АДРЕСА_1 заповіла своїм дочкам: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках, сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) серії ОД №0166305, виданий СВК «Надежда» на підставі рішення №271 від 30.08.1996 року Саратської РДА, заповіла дочці ОСОБА_4 .

Заявник, як донька та спадкоємець першої черги за законом та спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , 09 грудня 2007 року звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. з заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті матері ОСОБА_2 09 грудня 2007 року зведена спадкова справа №238-08. Як вбачається з копії спадкової справи №238-08, спадкоємцями за законом та заповітом є заявниця, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла. Згідно довідки Надеждинської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 01 квітня 2019 року №260, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала одна.

25 вересня 2024 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. заявнику роз`яснено щодо неможливості вчинення нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через не підтвердження родинних відносин між заявником та спадкодавцем, як між донькою та матір`ю, через відсутність документів підтверджуючих факт родинних відносин ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Так, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданого 24 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №70, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Молодово Саратського району Одеської області народилась ОСОБА_5 , батьки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (мовою оригіналу документа).

Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу, від 07 березня 1972 року серії НОМЕР_5 , виданого Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області, на підставі актового запису №4, 7 березня 1972 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , укладено шлюб, після укладання шлюбу дружині присвоєне прізвище: « ОСОБА_10 ».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що спадкодавиця ОСОБА_12 , є її рідною бабусею, а заявниця рідною тіткою, оскільки вона являється дочкою померлої ОСОБА_4 , яка була сестрою заявниці та дочкою спадкодавиці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 проживала в с.Надежда у якому працювала в шкільній бібліотеці. У даному селі проживала і вона, але в подальшому переїхала в с.Молодове та її сусідкою була баба ОСОБА_14 , так її всі називали в селі. Баба Лита була матір`ю ОСОБА_1 . Як правильно писали ім`я баби Лити вона не знає.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення.

До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Встановлення факту для заявника має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення особистих, майнових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За встановлених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, те що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому остання вимушенена звернутися до суду, оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини та іншого шляху для захисту порушеного права не існує.

Таким чином, суд на підставі належних та допустимих доказів, приходить до висновку, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Молодове Саратського району Одеської області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Підстав для відмови в задоволенні заяви у цій частині у суду немає.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Молодове Саратського району Одеської області, є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 03.04.2025 року.

Суддя В. С. Миргород