Справа № 718/246/25
Провадження 2/718/84/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 02.12.2010 у виконкомі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецькій області, актовий запис № 32.

У шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає.

Позивач вказує, що з червня 2024 року шлюб фактично припинив своє існування, сторони втратили повагу один до одного, збереження шлюбу та примирення є неможливим, оскільки подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам, тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 26.02.2025 скерувала до суду заяву, у якій підтримала заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу. Просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належний чином за адресою його зареєстрованого місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням на офіційному сайті судової влади України, будь-яких клопотань суду не подав.

Судові повістки від відповідача повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Також про час та місце проведення судового засідання відподач був додатково повідомлений телефонограмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований 02.12.2010 у виконкомі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецькій області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.12.2010.

У шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно з ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ст.115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені судом обставини суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно із ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу сторони прізвища не змінювали.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст.24,56,104-105,110,112,114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,12,13,81-82,200,206,211,247,263-265,267-268,273,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 02.12.2010 у виконкомі Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецькій області, актовий запис № 32, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати.

Судове рішення не проголошувалося на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Василь Скорейко