ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 березня 2025 року

м. Харків

справа № 953/11659/23

провадження № 22-ц/818/2531/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року, постановлену суддею Колесник С.А.,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСББ «МЖК 28» Яровий О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 13 717,24 грн як суму боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року та суму судових витрат у розмір 2 684 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» грошові кошти у розмірі 13 717,24 грн. як суму боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

23.09.2024 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року по цивільній справі №953/11659/23 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07.10.2024 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року по цивільній справі № 953/11659/23 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року по цивільній справі №953/11659/23 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 по цивільній справі № 953/11659/23 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - скасовано. Цивільну справу № 953/11659/23 за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

06.01.2025 відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» в особі керівника Ярового Олексія Володимировича, громадянки України ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії (а.с.65-132 т.3), у якій просив: - прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом; - вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження; залучити громадянку ОСОБА_2 як відповідача; - після об`єднання направити справу до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності справи у зв`язку з поданням до суду заяви про залучення до справи відповідачем ОСОБА_2 ; - визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ-28 ОСОБА_3 ; - стягнути з ОСОБА_3 на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 70 000 грн. та 50 000 грн. за втрати немайнового характеру; - зобов`язати представника Відповідача ОСОБА_3 надати йому належним чином засвідчені копії документів фінансово-господарської діяльності ОСББ «МЖК 28»; зобов`язати представника Відповідача Ярового О.В. списати борги, що перевищують строк позовної давності; - стягнути з ОСОБА_3 на користь Позивача матеріальну шкоду в розмірі 50 000 грн.; - визнати протиправними дії представника відповідача та такими, що перевищують службові повноваження керівника ОСББ-28 Ярового О.В. та вжити відносно нього заходи процесуального примусу; зупинити виконання за виконавчим документом №10980 від 20.03.2024; зобов`язати Київський районний суд м.Харкова відповідно до вимог ч.3 ст.432 ЦПК України винести ухвалу про зупинення виконання за виконавчим документом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МЖК 28» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить прийняти зустрічну позовну заяву від 06.01.2025 року до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Також ОСОБА_1 подав до суду уточнену апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу та уточнену апеляційну скаргу задовольнити, ухвалити нове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням вимог ч. 1 ст. 26, 123 ЦПК України, оскільки підсудність справи, у якій однією зі сторін є суддя Колесник С.А., заявлена відповідачем відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 50 ЦПК України, просить ухвалити нове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, призначений на 13.02.2025 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 березня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що вимоги за зустрічним позовом не підлягають об`єднанню в одне провадження з первісним, оскільки їх спільний розгляд не є доцільним, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що: «відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другоюстатті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».

У справі, що переглядається, предметом первісного позову є стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 13 717,24 грн. як суму боргу зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території станом на 16 вересня 2023 року, тобто спірні правовідносини виникли щодо виконання ОСОБА_1 обов`язку (грошового зобов`язання) співвласника із сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку, а способом захисту порушеного права є стягнення грошових коштів.

Предметом зустрічного позову є правовідносини між заявником, ОСОБА_1 , як співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та ОСББ «МЖК 28» як юридичною особою, створеною власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна щодо здійснення права співвласника на ознайомлення із документами та інформацією про діяльність ОСББ «МЖК 28».

З огляду на предмет та підстави заявленого зустрічного позову, його задоволення не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, а також заявлені вимоги за зустрічним і первісним позовами не можуть зараховуватись, що є одними з ознак взаємної пов`язаності зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, встановивши відсутність зв`язку між підставами та предметом первісного та зустрічного позовів, а також те, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, дійшов правомірного висновку про відсутність обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість одночасного розгляду первісного та зустрічного позовів та про повернення зустрічного позову на підставі частини 3 статті 194 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спільний розгляд судом первісного та зутрічного позовів не є доцільним та вважає за необхідне додатково вказати, що спільний розгляд судом таких позовних вимог не сприятиме ефективному й економічному за процесуальним часом розгляду справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, призначений на 13.02.2025 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 направлялась судова повістка на судове засідання, призначене на 13.02.2025 року на 16.00 год. (т. 4 а.с. 78) на адресу: АДРЕСА_2 , яка зазначена ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі, яка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил, тому суд першої інстанції враховував причину повернення до суду судової повістки.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Отже, такі доводи апелянта не заслуговують на увагу.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.367,374,375,381-383 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді В.Б. Яцина

О.В. Маміна