Провадження № 2-н/734/123/25 Справа № 734/1492/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О. А., розглянувши заяву Будинкоуправління №1 Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2025 року Будинкоуправління №1 Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 .

Заявник звернувся до суду через систему «Електронний суд» із вищевказаною заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим заявник, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначив відомості про наявність або відсутність електронного кабінету боржника. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додані.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання копії заяви про видачу судового наказу до боржника, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду копії позовної заяви та документів, що додаються до неї за аналогією закону.

Так, відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, при поданні заяви про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд» заявник зобов`язаний надіслати копію заяви з додатком боржникові листом з описом та додати до поданої суду заяви доказ надсилання вказаних документів боржникові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того, заявником до заяви на підтвердження сплати судового збору долучено платіжну інструкцію №88 від 20 лютого 2025 року на суму 242,24 грн.

Водночас судом встановлено, що зазначена платіжна інструкція також долучалася заявником на підтвердження сплати судового збору у справі № 734/906/25.

Таким чином, заявником згідно платіжної інструкції №88 від 20 лютого 2025 року сплачений та зарахований судовий збір у межах розгляду іншої справи № 734/906/25.

Суд враховує, що ухвалою суду від 26 лютого 2025 року у справі № 734/906/25 відмовлено у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином, у цьому випаду заявник має право використати платіжну інструкцію № 88 при зверненні до боржника з позовом у порядку позовного провадження, однак така не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншої заяви.

Зважаючи на викладене, суд зауважує, що неможливість використання документа про сплату судового збору, який подавався до первинної заяви, на результатами розгляду якої судом було відмовлено у видачі судового наказу, не обмежує та не порушує прав заявника в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки заявник має право на використати платіжної інструкції № 88 при зверненні до боржника з позовом у порядку позовного провадження.

Схожа за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 у справі №9901/447/21.

Керуючисьст.165 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Будинкоуправління №1 Остерської квартирно-експлуатаційної частини (району) до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її складання, який може бути поновлений, якщо апеляційна скарга подана в той же строк з дня її отримання.

Суддя Олена БУЗУНКО