РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1685/24

Провадження № 2/293/105/2025

24 березня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Високівської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

04.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Високівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за змістом якого просить: визнати поважною причиною пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 . 25.10.2013 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Чайкою О.М., зареєстрований в реєстраі за №10, відповідно до якого заповіла земельну частку пай - ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, зокрема земельні ділянки з кадастровими номерами: :11:000:0000, площею 1,56 га та :12:000:0125, площею 0,33 га, цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Високівської сільської ради Житомирського (раніше Черняхівського) району Житомирської області, що належали померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №052401 від 28.10.2004.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті тітки позивач не зверталась з заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту та державних актів про право власності на землю. Заповіт на її ім`я та Державний акт позивач знайшла випадково серед речей померлої у травні 2024 року.

18.11.2024 позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право на садщину на вище зазначені земельні ділянки. Однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском позивачкою строку для прийняття спадщини.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач вказала, що згідно заповіту ОСОБА_3 заповіла земельну частку (пай), який належав їй на підставі державного акту на право власності на земельні ділянки позивачці ОСОБА_1 , а житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 своїй онуці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в Росії.

Натомість ОСОБА_4 на спадщину не претендує та відмовилась від неї на користь племінниці ОСОБА_2 , що підтверджується її заявою, зареєстрованою в реєстрі за №5-1794 від 18.04.2014.

В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 09.12.2024 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачці 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали (а.с.24-25).

Копію ухвали позивач отримала 06.01.2025 (а.с.30).

15.01.2025 позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог разом з додатками. В уточненій заяві просила залучити до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31-33).

Ухвалою від 21.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив розгляд за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10 год. 00 хв. 20.02.2025.Суд також залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.35).

17.02.2025 позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Інших заяв, клопотань, відводів не має (а.с.38).

Третя особа ОСОБА_2 17.02.2025 також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Повідомила, що не претендує та відмовляється на вказану в заповіті земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 (а.с.39).

20.02.2025 представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, жодних заяв до суду не подав, про день та час розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с.37). Враховуючи, що спір між сторонами не врегульовано, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справи до судового розгляду по суті на 10:00 год. 24.03.2025 (а.с.41).

04.03.2025 позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.46, 47).

24.03.2025 сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви позивача та третьої особи про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача - Високівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомений належним чином. Правом на подання відзиву не скористався (а.с.44).

Враховуючи вище зазначені заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 25.10.2013, складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все належні їй майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходиться під АДРЕСА_1 заповіла своїй онуці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а земельну частку (пай), що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку своїй племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчено секретарем Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Чайкою О.М. та зареєстровано в реєстрі за №10 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2014 (а.с.10).

Архівною довідкою від 24.10.2024 №З-5423/02, копією свідоцтв про народження, свідоцтвом про смерть, про укладення шлюбу підтверджується, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-16).

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТЖ №052401 від 28.10.2004 вбачається, що ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 1,89 га на території Високівської сільської ради, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельні ділянки за кадастровими номерами :11:000:0000 площею1,56 га та :12:000:0125 площею 0,33 га. (а.с.17).

Із довідки Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №453 від 14.11.2024 вбачається, що ОСОБА_3 до смерті проживала та була заресєтрована за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті та в шестимісячний термін після смерті разом з нею за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.18).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Котенко І.М. від 18.11.2024 №310/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті заповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1, 56 га, кадастровий номер :11:000:0000 та земельної ділянки площею 0,33 га, кадастровий номер :12:000:0125, цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Високівської сільської ради Житомирського (попередня назва Черняхівського) району Житомирської області (а.с.5-6).

Із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79189767 від 18.11.2024 за параметрами запиту ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.7).

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79189801 від 18.11.2024 заповіт складений ОСОБА_3 , посвідчений 25.10.2013 Високівською сільською радою Черняхівського району Житомирської області та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №10, а в спадковому реєстрі за №55256520 чинний (а.с.8).

Із заяви ОСОБА_4 , складеної російською мовою та посвідченого нотаріусом від 17.02.2014, зареєстрований в реєстрі за №5-1794 вбачається, що вона відмовилася від своєї частки в спадщині після смерті ОСОБА_5 на користь її племінниці ОСОБА_2 (а.с.33).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ОЦІНКА ДОКАЗІВ

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Дослідивши матеріали справи та відповідні правовідносини, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи те, що ОСОБА_1 є рідною пленінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно заповіту від 25.10.2013, складеного ОСОБА_3 , остання заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з земельну частку (пай), що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Заповіт не змінений та не скасований.

Водночас, встановлено, що інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 до нотаріуса у встановлений законодавством строк не звертались, чим не реалізували своє право на прийняття спадщини; також інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за законом та в установленому порядку прийняли спадщину чи мають намір її прийняти відсутні.

Як стверджує позивач в позовній заяві шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті тітки вона пропустила з тих причин, що вона не знала про наявність заповіту складеного на її ім`я. Заповіт вона знайшла випадково серед особистих речей помелої у травні 2024 року.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Зокрема, згідно постанови КЦС ВС від 21.09.2020 у справі № 130/2517/18 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, недобросовісна поведінка інших спадкоємців та нотаріуса щодо повідомлення такого спадкоємця про існування заповіту та наявність у нього спадкових прав є підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічна позиція сформульована в постанові КЦС ВС від 22 грудня 2021 року у справі № 703/4978/19.

Також, у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 461/2565/20 КЦС ВС зазначив, що право на заповіт може бути здійснене протягом усього життя особи і включає в себе як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну чи скасування. Усі наведені правомочності заповідача в сукупності із засобами їх правової охорони та захисту реалізація свободи заповіту, яка є принципом спадкового права. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Крім того, суд звертає увагу, що стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. … Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.». Виходячи з передбаченого ст.8 Конституції України принципу верховенства права, наведені норми Конституції України надають людині можливість будь-якими незабороненими законом засобами самому захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Ст.15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст.16 цього ж кодексу право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права. Ст. 392 ЦК України також передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Застосовуючи вищенаведені норми права до спірних правовідносин, оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права та законні інтереси позивача, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. В даному випадку задоволення позову відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною і об`єктивною, що підтверджується матерілами справи, а тому задовольняє позов в повному обсязі та визначає позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та позивач не наполягає на компенсуванні понесених судових витрат, суд вважає за можливе не стягувати їх з відповідача та залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1269, 1270 , 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Високе, Житомирської області, терміном в 3 (три) місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,

адреса: АДРЕСА_3

Відповідач:

Високівська сільська рада, ,

адреса/ місцезнаходження: вул.Чеська, 46, с.Високе, Житомирський район, Житомирська область, 12341.

Третя особа:

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3

адреса: АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складене та підписане 03.04.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО