Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2025 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Орган Опіки та піклування Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтований наступним. Сторони перебували у шлюбі з 17.09.2006 р. по 04.06.2020 р. Від шлюбу у них народились доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Барського районного суду від 04.06.2020 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, доньки залишилися проживати разом із батьком та знаходились на його утриманні. Сторони відносин не підтримують, доньки знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Наразі, позивачу не відомо про місцезнаходження відповідача. Відповідач, не виконувала та не виконує, своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню, утриманню дітей.

Позивач ОСОБА_1 просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чубар О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити.

Представник Служби у справах дітей Барської міської ради Леся Бородкіна у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської в м. Києві РДА у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, проти задоволення позову не заперечувала, про що надіслала суду заяву.

Допитана у судовому засіданні неповнолітня дитина ОСОБА_7 пояснила, що після розірвання шлюбу батьків у 2020 році вона та її сестра ОСОБА_4 залишилися проживати разом із батьком. Їх мати ОСОБА_2 жодного разу з ними не спілкувалася, її місце знаходження не відоме. Діти проживають з батьком та бажають з ним проживати. Відповідач не приймає участі вихованні та утриманні дітей.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника органу опіки та піклування, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

ОСОБА_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_1 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_2 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 04.06.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Діти проживають з батьком ОСОБА_1 та повністю перебувають на його утриманні.

Відповідач ОСОБА_1 тривалий час не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей, не провідує їх, не цікавиться здоров`ям дітей, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дітей.

Позивач самостійно утримує дітей, займається їх вихованням. За час навчання дітей відповідач жодного разу не відвідала школу, де навчаються діти, не цікавиться їх навчанням та здоров`ям.

Згідно даних довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Магнолія+» від 10.06.2024, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 і до складу його сім`ї входять: донька ОСОБА_6 та донька ОСОБА_2 .

Згідно даних довідки Барського ліцею №4 Барської міської ради № 164 від 29.05.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається в Барському ліцеї № 4 Барської міської ради в 10-А класі. Мати учениці, ОСОБА_2 , не бере участі в громадському житті ліцею та не відвідує батьківські збори, до класного керівника з питань навчання та виховання дитини не звертається. Навчальним процесом цікавиться лише батько, ОСОБА_1 , який регулярно відвідує батьківські збори класу та школи і цікавиться навчанням доньки, регулярно спілкується з класним керівником та вчителями ліцею.

Згідно даних довідки школи І-ІІІ ступенів № 308 Деснянського району міста Києва №157 від 04.06.2024, ОСОБА_6 дійсно навчається в даному закладі з 01 вересня 2023 року. За час навчання у школі, активну участь у вихованні та навчанні дитини бере батько ОСОБА_1 . Він завжди відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням дитини. Мати ОСОБА_2 не підтримує зв`язок зі школою, класним керівником або іншими педагогічними працівниками.

Згідно акту обстеження фактичного проживання від 30.05.2024 р., за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають донька ОСОБА_5 з бабусею ОСОБА_8 , ОСОБА_1 зареєстрований але не проживає.

Згідно акту від 07.06.2024, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.02.2025 № 102-947 про доцільність позбавлення батьківських прав, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Орган опіки та піклування Барської міської ради розглянув матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 в інтересах її неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним позбавити її матір ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п. 16 згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього дітей.

Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав стосовно її доньок - неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: