Справа № 336/3388/24
Провадження №2/336/195/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лідер Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кошліченко Н.В., яка діє на підставі Договору №_231229-01_ від 29.12.2023, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 04.03.2024 серії АР №1129518, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001195 від 29.11.2016 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати внесків за утримання багатоквартирного будинку надані за адресою: АДРЕСА_1 (нежилі приміщення №134,135,136,138) за період з 01.09.2022 по 29.02.2024 у сумі 59 800,14 гривень, а також судовий збір у сумі 3 028,00 гривень та витрати на правничу допомогу.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач є власником вищевказаних нежилих приміщень, а відтак співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ, яке, в свою чергу, є балансоутримувачем та здійснює управління багатоквартирним будинком та його обслуговування. 15.12.2019 загальними зборами членів ОСББ «Лідер Плюс» було прийняте рішення (протокол № 10 від 15.12.2019) про затвердження для власників нежитлових приміщень розміру внесків на утримання будинку та території і управління багатоквартирним будинком ОСББ «Лідер Плюс» в розмірі 4,70 грн. за 1 кв.м. Рішенням Господарського суду Запорізької області №336/5470/20 від 02.12.2022 було скасовано пункт 5 протоколу №10 від 15.12.2019 рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Лідер Плюс», в частині розмірів внесків на управління будинком, на тій підставі, що ОСОБА_1 (позивач по справі №336/5470/20) не був належним чином повідомлений про проведення вказаних загальних зборів 15.12.2019. У зв`язку із скасуванням п.5 рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Лідер Плюс» в частині розмірів внесків, у будинку було скликано загальні збори співвласників ОСББ «Лідер Плюс» та проведено голосування з питання «Про затвердження розміру щомісячних внесків на управління будинком за період з 01.01.2018 по 31.03.2020 у розмірі 5,00 грн. за 1 м.кв. для житлових приміщень, та у розмірі 2,50 грн. за 1 м.кв. для нежитлових приміщень, а також за період з 01.04.2020 у розмірі 6,50 грн. за 1 м.кв. для житлових приміщень та у розмірі 4,70 грн. за 1 м.кв. для нежитлових приміщень у зв`язку із скасуванням Господарським судом Запорізької області рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Лідер Плюс», а саме п. 4 протоколу № 6 від 16.12.2017 та п. 5 протоколу № 10 від 15.12.2019 за позовом ОСОБА_1 (справа №336/5470/20). За результатами голосування загальних зборів було прийнято рішення, яке оформлено Протоколом № 11 від 14.05.2023, яким за період з 01.04.2020 визначено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку «Лідер Плюс» у розмірі 6,50 грн. за 1 м.кв. для житлових приміщень та у розмірі 4,70 грн. за 1 м.кв. для нежитлових приміщень. За період з 01.09.2022 по 29.02.2024 включно ОСББ «Лідер Плюс» нараховувало відповідачу суми внесків з управління будинком та виставляло рахунки на суму 75 962,34 гривні. Відповідачем вказані рахунки частково сплачені на суму 16 162,20 гривні, а тому заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача складає 59 800,14 гривень. 13.03.2024 відповідачу направлено претензію про сплату заборгованості у сумі 196 916,27 грн., яка складається з заборгованості за період з 01.01.2018 по 31.08.2022 (Шевченківським районним судом м. Запоріжжя розглядається справа №336/1219/20 про стягнення з відповідача заборгованості по внескам, рішення не прийнято) та за період з 01.09.2022по 29.02.2024 у сумі 59 800,14 грн. Вимоги претензій станом на день звернення з вказаним позовом до суду залишені без виконання зі сторони відповідача, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.05.2024 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

13.03.2025 Представник позивача адвокат Кошліченко Н.В., через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернулася до суду із заявою про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач після пред`явлення позову погасив заборгованість по оплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку, а тому вона не має наміру підтримувати заявлені позовні вимоги. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивачки від позову. Проте правовою підставою закриття провадження у справі вона вказала відсутність предмета спору, просила закрити провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 9 600,00 грн. у відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, справу розглядати без її участі.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, від представника позивача адвоката Кузнецової А.С. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, закриття провадження у справі з підстав погашення заборгованості відповідачем у січні 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, заяви учасників процесу, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання.

Зі змісту клопотання представника позивача вбачається, що відповідач добровільно погасив заборгованість після пред`явлення позову, тому вважає, що відсутній предмет спору і провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, відсутній предмет спору.

Суд звертає увагу на те, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), в якій зазначено, що поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому варто надавати сутнісного, а не формального значення.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а отже, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у справі - предмет спору існував та був задоволений відповідачем вже після відкриття провадження у справі, тому суд закриває провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Фактичний зміст клопотання представника позивача свідчить про відмову від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, разом з тим правовою підставою закриття провадження у справі позивач вказав відсутність предмета спору, що є хибним посиланням на цю норму закону, тому підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо вимоги представника позивача про розподіл судових витрат, слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що закриття провадження у справі з підстав відмови від позову (пункт 4 частини першої статті 255 ЦПК України) не є відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 142, 255, 258-260, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лідер Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку - закрити.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

В стягненні з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лідер Плюс» судових витрат - відмовити.

Ухвала в частині закриття провадження та відмови у стягненні судових витрат може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова