РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 рокуселище Петрове Справа № 941/1497/24
Провадження № 2/941/124/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНТРАСТ УКРАЇНА», від імені якого діє Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», від імені та в інтересах якого діє представник Столітній М.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6829308 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року. Сума наданого відповідачу кредиту становила 10500 грн. строком на 360 днів (дата останнього платежу по кредиту 28.06.2024), із стандартною процентною ставкою 1,99 % в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало повністю та надало йому кредит в сумі 10500 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ ФК «Фінтранс Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що становить 35991,90 грн. та складається з: 10500 грн. заборгованість за кредитом, 18805,50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6686,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими позивачем за 32 календарні дні. Таким чином, позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача кредитну заборгованість, витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

25.02.2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про заміну назви позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного висновку.

Щодо клопотання позивача про заміну найменування позивача з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суд зазначає, що в матеріалах справи міститься рішення №251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року, яким замінено найменування позивача на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», а також виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.12.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.193-194,196-197).

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та замінити позивача у зв`язку зі зміною його найменування, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

04.07.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» шляхом підписання одноразовим ідентифікатором уклали електронний кредитний договір № 6829308 (а.с.29-39).

Згідно відповіді на ухвалу суду про витребування доказів від 16.01.2025 року, №20.1.0.0./7-250128/57401-БТ від 07.02.2025 року, на емітовану картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , РОНОКПП НОМЕР_3 , здійснено переказ коштів на суму 10500 грн. (а.с.185).

Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 10500 грн строком на 360 днів.

Згідно з п. 1.2. на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 1.5. Договору сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартну процентну ставку - 1,99% в день, застосовується: у межах строку надання кредиту.

Відповідно до п.1.8. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 85722,00 грн. за стандартною ставкою та 84781,73 грн. за зниженою ставкою.

Також встановлено, що 04.07.2023 відповідач підписав електронним цифровим підписом паспорт споживчого кредиту (а.с.41-44).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу та копії договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуває права грошової вимоги, зокрема і до кредитного договору №6829308 (а.с.68).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.3,12,13,20ЦК України, ст.ст.12,13,44 ЦПК України).

При цьому право вимоги має бути дійсним та таким, що існує станом на момент такого відступлення.

Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Як зазначила, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України.

Ураховуючи зазначені вище вимоги закону, а також передбачений договором факторингу №27-05/23 від 27.05.2023 року обсяг прав нового кредитора, який обмежений виключно правом грошової вимоги у межах боргу ОСОБА_1 на загальну суму 29305,50 грн., яка складається з: тіла кредиту - 10500 грн., нарахованих відсотків - 18805,50 грн., що прямо передбачено у додатку №1 до договору факторингу (а.с.68), ТОВ «Фінансова компанія«Фінтраст Україна» не має права здійснювати нарахування та вимагати стягнення процентів за користування кредитом поза межами договору.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.

Отже, за відсутності доказів сплати заборгованості за кредитним договором як первісному, так і новому кредитору, заборгованість у сумі 29305,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», оскільки заміна кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Разом із цим, оскільки право нараховування процентів за користування кредитом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як новий кредитор, за умовами договору факторингу № 27-05/23 від 27.05.2023 року не набуло, позовні вимоги про стягнення 6686,40 грн. нарахованих відсотків за 32 календарні дні, які не входили до обсягу предмета договору факторингу, а також нараховані поза межами строку кредитування, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1972,32 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано заявку №5446 на виконання доручення до договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 року (а.с.23-25), рахунок на оплату №5446-21/11-2024 від 21.11.2024 року, де перелічено опис виконаних робіт, послуг, до яких входить: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складання позовної заяви, подання позовної заяви в інтересах клієнта, а загалом 12 год. на суму 10000,00 грн. (а.с.46), ордери на надання правничої допомоги від 21.11.2024 року та від 25.02.2025 року (а.с.167,198), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року (а.с.168), договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с.169-171), додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем (а.с.195).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також порядок розгляду справи, суд дійшов висновку, що судові витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. є завищеними. З урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 4000 грн. При прийнятті такого рішення судом також враховані вимоги ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, складність вказаної справи, відсутність судових засідань за участю осіб, що може призвести до неправомірного збагачення позивача за рахунок відповідача.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1972,32 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,81,133,141,263-265,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про заміну позивача - задовольнити.

Замінити позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», від імені якого діє Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) заборгованість за договором про надання споживчого кредита від 04.07.2023 року №6829308 на загальну суму 29305 (двадцять дев`ять тисяч триста п`ять) грн. 50 коп., яка складається з: 10500 грн. заборгованість за кредитом; 18805 грн. 50 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1972 (одна тисяча девятсот сімдесят дві) грн. 32 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя С.І.Колесник