ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 673/923/23

Провадження № 22-з/820/68/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Демчук В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна,

у с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нерухомого майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 (на час набуття права власності Деражнянський район), Хмельницька область; земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0215 площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (на час набуття права власності Деражнянський район), Хмельницька область; земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0214 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0362 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (на час набуття права власності Деражнянський район), Хмельницька область; земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0022 для ведення особистого селянського господарства площею 0,0982 га, яка розташована на території Яськовецької сільської ради Хмельницького району (на час набуття права власності Деражнянського району) Хмельницької області.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6293,98 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказав, що орієнтовний розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги в апеляційному суді складає 15000 грн. Докази розміру витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

25 березня 2025 року представник ОСОБА_1 Іваницький А. М. сформував в системі «Електронний Суд» заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подавши докази на підтвердження таких витрат.

02 квітня 2025 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 сформувала в системі «Електронний Суд» клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн. Посилається на те, що заявник не надав суду детального розрахунку вартості наданих робіт (послуг), що унеможливлює визначити реальність адвокатських витрат та розумність їх розміру.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Представники сторін у заявах просять провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі учасників процесу.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3 і 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підставі частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (стаття 246 ЦПК України).

Відповідно до матеріалів справи професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надавав адвокат Іваницький А. М. відповідно до ордера серії ВХ № 1086198 від 08 січня 2025 року.

25 березня 2025 року представник позивача Іваницький А. М. до заяви додав копію договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2025 року, копію акту наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2025 року, складеного 25 березня 2025 року, та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 08012025 від 08 січня 2025 року.

Пунктом 2.1. договору визначено, що адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу замовнику на підставах, в порядку та обсязі, визначеному у договорі за погодженням сторін.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що з урахуванням домовленостей, зазначених в пунктах 4.2, 4.3 цього договору, розмір гонорару адвоката та витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги клієнту визначаються сторонами у цьому договорі. Факт надання правничої допомоги по цьому договору підтверджується в акті наданої правничої допомоги, який є невіддільною частиною вказаного договору. Періодичність підписання акта наданої правничої допомоги визначається за взаємною згодою сторін або відповідний акт наданої правничої допомоги в обов`язковому порядку підписується на першу вимогу будь-якої зі сторін.

Розмір гонорару адвоката встановлюється на основі фіксованого розміру та становить 15000 грн. Вказаний розмір гонорару адвоката враховує час, який буде витрачений адвокатом на надання правничої допомоги згідно з цим договором. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Відповідно до пункту 4.4 сторони погодили, що клієнт зобов`язаний здійснити на користь адвоката попередню виплату (авансування) гонорару у сумі 100% від розміру гонорару, який вказаний у пункті 4.2 договору у день укладення такого договору, а також здійснити авансування орієнтовного розміру інших витрат, пов`язаних з виконанням доручення клієнта та вказаного договору, що підтверджується виданою адвокатом клієнту квитанцією.

Згідно з актом наданої правничої допомоги від 25 березня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 08 січня 2025 року фіксований розмір гонорару складає 15000 грн. Зміст наданої правової допомоги: аналіз нормативно-правової бази, дослідження актуальної судової практики, що стосується подібних категорій справ; підготовка та подача від імені та в інтересах клієнта апеляційної скарги по справі № 673/923/23; участь у судових засіданнях 26 лютого 2025 року та 24 березня 2025 року в справі № 673/923/23.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 08012025 від 08 січня 2025 року адвокат Іваницький А. М. прийняв від ОСОБА_1 оплату гонорару в сумі 15000 грн, підстава - договір про надання правничої допомоги від 08 січня 2025 року.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21).

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Зазначені вище висновки Верховного Суду апеляційний суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Подання заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача обґрунтовує тим, що до закінчення судових дебатів у справі не міг подати акт наданої правничої допомоги, який був складений 25 березня 2025 року.

Враховуючи те, що гонорар за надання правничої допомоги у справі визначений за домовленістю сторін у договорі про надання правничої допомоги від 08 січня 2025 року у фіксованому розмірі 15000 грн, які були сплачені ОСОБА_1 у день укладення договору 08 січня 2025 року, апеляційний суд вважає, що докази на підтвердження зазначених витрат могли бути подані представником позивача до ухвалення судового рішення.

Складений 25 березня 2025 року акт наданої правничої допомоги не містить зазначення часу, витраченого на правничу допомогу, вартості участі у судових засіданнях, а тому вказані документи не мають вирішального значення для підтвердження витрат на правничу допомогу. За змістом договору такий акт міг бути складений до закінчення судових дебатів у справі, оскільки позивач брав участь у розгляді справи.

Тому зазначена представником ОСОБА_1 причина неподання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів у справі не може бути визнана поважною.

Додаткове рішення у справі може бути ухвалено щодо витрат, які були понесені стороною (сплачені або мають бути сплачені) до ухвалення судом рішення, але докази на підтвердження розміру яких вона з поважних причин не могла подати до закінчення судових дебатів у справі.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 270, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта