Справа №:755/4977/25
Провадження №: 2-о/755/312/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про усиновлення дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд: «Дозволити позивачу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) усиновити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); внести зміни до актового запису № 2351 цивільного стану про народження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виданий Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія НОМЕР_1 , в якому змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» - вказати: батько - позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Домініканської Республіки.»

02 квітня 2025 року вказана позовна заява була передана в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб`єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Судом установлено та вбачається з Автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебували та перебувають велика кількість заяв ОСОБА_1 про усиновлення.

Зокрема, 18 березня 2025 року зареєстровані справи №755/4403/25 та №755/4403/25, 19 березня 2025 року зареєстровано справу №755/4526/25, 20 березня 2025 року зареєстровано справу№755/4492/25, 21 березня 2025 року зареєстровані справи №755/4564/25 та №755/4566/25, 31 березня 2025 року зареєстровано справу №755/4977/25, за заявами ОСОБА_1 про усиновлення.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 ЦПК України)

Виходячи з наведеного вище, суддя дійшов висновку, що звертаючись до суду з даною заявою, заявник допустив зловживання процесуальними правами з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, що є підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 12, 44, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про усиновлення дитини - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: