1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2688/25 2-о/335/131/2025
про залишення заяви без руху
01 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Козачука Юрія Сергійовича, заінтересована особа Генеральне консульство України в Гамбурзі, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини,-
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду заявою поданою через представника адвоката Козачука Ю.С. про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Тюмень, Тюменська область, Російська Федерація. Зазначає, що встановлення факту заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження доньки як громадянки України.
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О. з 27.03.2025 до 10.00 год. 01.04.2025 перебувала в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.294 ЦПК України.
При залишенні заяви без руху, суддя керується положеннями ч. 9 ст. 10, ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тобто застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.
Суд, ознайомившись з матеріалами заяви, дійшов наступного висновку.
Згідно з пунктами 2, 4, 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Із матеріалів справи встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження ОСОБА_1 дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрібне заявнику та має значення для належного оформлення свідоцтва про народження громадянки України.
Судом встановлено, що в заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення немає відомостей про те чи зверталася заявник з заявою до дипломатичного представнитства Російської Федерації за кордоном за витребуванням у відповідних органів РФ повторного свідоцтва, яке після проставлення апостилю, перекладу на українську мову та поставлення апостилю на переклад буде чинним також в Україні.
За таких обставин, заявнику необхідно надати відомості чи зверталась вона в представнитство Російської Федерації за своїм фактичним місцем перебування з відповідною заявою або навести обставини, які цьому перешкоджають.
Таким чином, такі недоліки підлягають виправленню.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Вищевикладене дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом складання нового тексту заяви, поданням її до суду з копіями заяви та додатків, засвідчених належним чином, у відповідності до кількості учасників процесу.
Керуючись ст.ст.175, 185, 260-262, 294 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Козачука Юрія Сергійовича, заінтересована особа Генеральне консульство України в Гамбурзі, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини - залишити без руху, надавши заявнику та її представнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Романько