КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 824/23/25

провадження номер: 22-ц/824/19/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справ Верланова С.М., за участю секретаря судового засідання Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою представника А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Коростильова Сергія Васильовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 грудня 2024 року у складі одноособового арбітра Олега Подцерковного, у справі №17/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» (Україна) до А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 578 089,80 евро, у тому числі: 446 971,20 євро - заборгованості за поставлений товар, 120 565,47 євро неустойки, 10 553,13 євро - 3% річних, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Коростильова С.В. про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово- промисловій палаті України від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» (Україна) (далі - ТОВ «ТБ «Новаагро») до А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 578 089,80 євро, у тому числі: 446 971,20 євро - заборгованості за поставлений товар, 120 565,47 євро неустойки, 10 553,13 євро - 3% річних, а також витрати па професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Заява мотивована тим, що підставою для скасування зазначеного рішення є п. 2 ч. 1 ст. 459 ЦПК України, а саме, положення підпунктів «в» та г», оскільки Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово - промисловій палаті України (далі - МКАС) не мав компетенції на вирішення спору у зв`язку зі зміною сторонами арбітражної угоди до контракту №020102 від 02 січня 2023 року щодо порядку вирішення спорів.

Вказує, що перший судовий спір за контрактом №020102 від 02 січня 2023 року розглядався Господарським судом Харківської області за позовом ТОВ «ТБ «Новаагро». Так, 12 червня 2023 року Господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі №922/2189/23 за позовом ТОВ «ТБ «Новаагро» до А.Х. Agroslavinvest s.r.o. про: зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 2803/1 від 28 березня 2022, року визначені у підпункті 5.1.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 1 072 614,49 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 0510/1 від 05 жовтня 2022 року, визначені у підпункті 5.1.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 510 328,20 євро; зобов`язання відповідача викопати умови контракту № 0112/1 від 01 грудня 2022 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 260 560,80 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 0711/1 від 07 листопада 2022 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 273 743,60 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 1011/1 від 10 листопада 2022 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 473 930,00 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 2811/1 від 28 листопада 2022 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 498 448,60 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 020101 від 02 січня 2023 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових коштів у розмірі 407 486,00 євро; зобов`язання відповідача виконати умови контракту № 020102 від 02 січня 2023 року, визначені у підпункті 5.1 пункту 5 щодо сплати заборгованості за поставлений товар на користь позивача шляхом сплати грошових кошті в у розмірі 446 971,20 євро.

В тій справі до позовної заяви ТОВ «ТБ «Новаагро» у розділі 4 було зазначено підстави підсудності спору Господарському суду Харківської області. Позивач посилався на умови контрактів, змінені додатковими угодами, зокрема від 02 січня 2023 року до контракту №020102, відповідно до яких усі спори між сторонами підлягають розгляду в Господарському суді Харківської області.

До господарського позову була додана також копія додаткової угоди б/н від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року, яка була засвідчена представником ТОВ «ТБ «Новаагро».

Також 19 липня 2023 року позивач подав заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ст. 226 ГПК України, однак суд її не розглянув.

28 грудня 2023 року відповідач подав заперечення проти розгляду спору в господарському суді, які 15 січня 2023 року було доповнено через електронний кабінет суду.

Заявник вказує, що Господарський суд харківської області не надав оцінки доводам відповідача щодо недійсності додаткової угоди про зміну підсудності.

Також 12 квітня 2024 року відповідач подав зустрічний позов у справі №922/2189/23, визнавши юрисдикцію Господарського суду Харківської області. Однак, 28 травня 2024 року ТОВ «ТБ «Новаагро» подало заяву про залишення позову без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.226 ГПК України, що було задоволено судом 04 червня 2024 року.

Звертає увагу, що не погоджуючись з таким рішенням суду Л.Х. Agroslavinvests.r.o. оскаржив його у Східному апеляційному господарському суді, який постановою від 27 червня 2024 року змінив ухвалу Господарського суду Харківської області від 04 червня 2024 року по справі №922/2189/23 та виклав резолютивну частину ухвали в наступній редакції: «Заяву ТОВ «ТБ «Новаагро» (вх.№18895 від 19 липня 2023 року) задовольнити». Тобто, позовна заява залишена на підставі п.5 ст.226 ГПК України. В постанові апеляційної інстанції колегія суддів зазначила, що в матеріалах справи наявні копії додаткових угод до контрактів. При візуальному дослідженні копій вказаних додаткових угод встановлено, що вони містять підписи сторін та печатки підприємств. У судовому засіданні 27 червня 2024 року представник відповідача визнав обставини укладення додаткових угод до контрактів щодо зміни застереження. З огляду на викладене, колегія суддів визнала необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду згідно приписів п.7 ст.226 ГПК України.

Крім того, зазначає, що між сторонами існував і другий спір за цим же контрактом, який розглядався у МКАС. Так, 22 січня 2024 року МКАС у справі №17/2024 прийняв до свого провадження позовну заяву ТОВ «ТБ «Новаагро» про стягнення з А.Х. Agroslavinvest s.r.o. 578 089,80 євро за контрактом №020102 від 02 січня 2023 року. Правовою підставою для розгляду справи у МКАС є розділ 10 укладеного сторонами контракту.

Вказує, що 08 лютого 2024 року А.Х. Agroslavinvest s.r.o. направило до МКАС заяву про відсутність у арбітражного суду компетенції розглядати справу №17/2024. В тій заяві були наведені обставини судового провадження в Господарському суді Харківської області у справі №922/2189/23 з посиланням на додаткову угоду б/н від 02 січня 2023 року до контракту №020102 від 02 січня 2023 року. Водночас ТОВ «ТБ «Новаагро» заперечувало стосовно такої заяви, зазначивши, що оскільки на момент виникнення спору сторони не здійснили обмін оригіналами додаткової угоди б/н від 02 січня 2023 року до контракту №020102 від 02 січня 2023 року з печатками і підписами сторін, як це передбачено пунктом 11.5 контракту, таким чином, процедура укладення додаткової угоди не була завершена, тому він не вбачає підстав для припинення арбітражного розгляду у справі №17/2024, оскільки пункт 10 контракту передбачає компетенцію МКАС.

Однак МКАС визначив, що надана відповідачем і долучена до матеріалів справи №17/2024 ксерокопія документа під назвою «Додаткова угода до контракту №020102 від 02.01.2023 p.», датованого 02 січня 2023 року, містить графічне зображення тексту, підписів та печаток ТОВ «ТБ «Новаагро» і А.Х. Agroslavinvest s.r.o. Проте, оскільки сторони заявили про відсутність у них оригіналу додаткової угоди та доказів укладення електронною поштою не надали, а також беручи до уваги непослідовність та суперечливість їх позицій щодо даної угоди у Господарському суду Харківської області та в МКАС, установити походження, справжність та дійсність згаданого документа за допомогою інструментів, які є у розпорядженні Арбітражного суду, в тому числі, шляхом залучення експертів, неможливо.

Відтак МКАС дійшов висновку, що між сторонами наявна чинна та належним чином укладена арбітражна угода про передачу спорів за контрактом №020102 від 02 січня 2023 року на вирішення до МКАС або Лондонського міжнародного арбітражного суду на вибір продавця.

З огляду на це, арбітражний суд, розглянувши наявний у матеріалах справи документ, який сторони іменують копією додаткової угоди від 10 листопада 2022 року до контракту №1011/1 від 10 листопада 2022 року, відзначає таке, що візуальний огляд цього документа дає підстави стверджувати, що він виготовлений за допомогою засобів копіювальної техніки, на ньому відсутня позначка «копія» та напис (відбиток штампа) про відсутність копії оригіналу, завірений підписом уповноваженої особи. Документ містить графічне зображення тексту, підписів та печаток ТОВ «ТБ «Новаагро» та А.Х. Agroslavinvest s.r.o. Оскільки сторони заявили про відсутність у них як оригіналу додаткової угоди від 10 листопада 2022 року, так і доказів її укладання, а також беручи до уваги непослідовність та суперечливість їх позицій, про що зазначалось у цьому рішенні, установити походження, справжність та дійсність згаданого документа за допомогою інструментів, які є у розпорядженні арбітражу, у тому числі шляхом залучення експертів, неможливо.

Однак представник А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвокат Коростильова С.В. не погоджується з оскаржуваним рішенням МКАС від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024 стосовно компетенції та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Звертає увагу, що положення ст.ст. 626, ч.1 ст.627, ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, ч.1 ст. 181 ГК України допускають за домовленістю сторін укладення договорів та додатків до нього шляхом обміну сканованими копіями. Наголошує, що 02 січня 2023 року між сторонами ТОВ «ТБ «Новаагро» (продавець) та А.Х. Agroslavinvest s.r.o. (покупець) було укладено контракт №020102 (далі - контракт) на поставку кукурудзи в кількості 5000 тон. Сторони визначили в контракті умови стосовно арбітражу та процедури підписання сканованих копій цього контракту або додатків до нього.

У п. 10 контракту сторони визначили арбітражне застереження: у разі якщо сторони не дійдуть взаємної згоди, спір між ними підлягає арбітражному врегулюванню у МКАС (місто Київ) або в Лондонському міжнародному арбітражному суду суді (далі - ЛМАС) на вибір продавця. Сторони погоджуються, що Регламент ЛМАС, який діє на дату звернення до ЛМАС стороною за цим контрактом, вважається включеним до цього контракту шляхом посилання на нього.

При цьому у відповідності до п. 11.3 контракту, будь які зміни та доповнення до контракту повинні бути оформлені письмово у вигляді додатків до цього контракту і належним чином підписані уповноваженими представниками сторін.

Також пунктом 11.5 контракту сторони передбачили, що допускають можливість підписання цього контракту та додатків до нього в підписаній, відсканованій, направленій на електронну адресу, що зазначена у контракті, роздрукованій та підписаною іншою стороною формі, при цьому отриманий документ має юридичну чинність до моменту обміну сторонами його оригіналами з печатками і підписами сторін.

Звертає увагу, що відповідно до додаткової угоди б/н від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року сторони узгодили зміни до п.10 контракту: 1. Сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 10 контракту та викласти його в наступній редакції: «Усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути протягом строку виконання даного контракту або у зв`язку з ним, вирішуватимуться у Господарському суді Харківської області згідно з нормами матеріального та процесуального права, а також іншого чинного законодавства України. Місце розгляду спору - місто Харків, Україна. Мова арбітражу - українська». 2. Ця додаткова угода складена українською та англійською мовою у 2-х ідентичних примірниках, кожен з яких має однакову юридичну чинність, по одному примірнику для кожної зі сторін.

Отже, посилаючись на положень ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ст.ІІ Нью-Йоркської конвенції про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР від 22 серпня1960 року (далі - Нью-Йоркська конвенція 1958 року) заявник констатує, що обмін підписаних версій додаткових угод між сторонами можна вважати «письмовою угодою», адже для чинності арбітражної угоди не має значення, чи обмінялись сторони оригіналами угоди, чи лише сканованими копіями з використанням електронної пошти: важливо, аби була дотримана письмова форма.

Однак арбітражний суд не досліджував процедуру, яка визначена в контракті щодо набрання юридичної чинності додатків до контракту, як передбачено в п. 11.5 контракту, а лише допустив, що цей документ є не належним доказом.

Звертає увагу, що сторони за контрактом допускають наступну процедуру укладення додаткової угоди: 1) підписання угоди стороною, відсканування її та направлення на електронну адресу іншій стороні; 2) інша сторона роздруковує угоду та підписує; 3) отриманий документ має юридичну чинність до моменту обміну сторонами його оригіналами з печатками і підписами сторін; 4) сторони не передбачили крайній термін обміну цими додатковими угодами, після якого документ стає не чинним.

Вважає, що за таким принципом та у рамках умов п. 11.5 контракту сторони підписували всі інші додаткові угоди, але сумніву щодо їх чинності у позивача не виникало.

Зазначає, що директором А.Х. Agroslavinvest s.r.o. ОСОБА_1 надано письмове пояснення стосовно обставин укладання додаткових угод між А.Х. Agroslavinvest s.r.o. та ТОВ «ТБ «Новаагро», а саме, що у період з 20 червня 2022 року по 13 січня 2023 року на території Словацької Республіки в місцях відвантаження товару офіційному представнику ТОВ «ТБ «Новаагро» ОСОБА_2 були передані підписані ним з проставленою печаткою наступні документи: додаткова угода від 28 березня 2022 року до контракту № 2803/1 від 28 березня 2022 року; додаткова угода від 05 жовтня 2022 року до контракту № 0510/1 від 05 жовтня 2022 року; додаткова угода від 01 грудня 2022 року до контракту № 0112/1 від 01 грудня 2022 року; додаткова угода від 07 листопада 2022 року до контракту № 0711/1 від 07 листопада 2022 року; додаткова угода від 10 листопада 2022 року до контракту № 1011/1 від 10 листопада 2022 року, додаткова угода від 28 листопада 2022 року до контракту № 2811/1 від 28 листопада 2022 року; додаткова угода від 02 січня 2023 року до контракту № 020101 від 02 січня 2023 року; додаткова угода від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року.

Стверджує, що вищезазначені додаткові угоди були підписані за пропозицією керівника ТОВ «ТБ «Новаагро» Пилипенка М.П. з метою врегулювання питань юрисдикції судів при вирішенні спорів за контрактами. З поданої позовної заяви ТОВ «ТБ «Новаагро» від 25 травня 2023 року до Господарського суду Харківської області вбачається, що вищенаведені додаткові угоди були підписані керівником ТОВ «ТБ «Новаагро». Проте оригінали цих угод не були повернуті А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o., що може свідчити про намагання уникнути взятих на себе договірних зобов`язань.

Наголошує, що зі сторони ТОВ «ТБ «Новаагро» не надходили пропозиції до А.Х. Agroslavinvest s.r.o. стосовно скасування додаткової угоди б/н від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року та заявник не погоджував такі дії. Будь-яка сторона за контрактом не може на свій розсуд надавати критерії незавершеності окремо взятих угод, при цьому одночасно вважати інші угоди завершеними та чинними.

Вказує, що Арбітражна угода у даній справі укладена в письмовій формі у виді додаткової угоди, яка була подана до суду ТОВ «ТБ «Новаагро», підписана сторонами контракту із вказаними ініціалами, містить точне офіційне найменування Господарського суду Харківської області та зазначено, що усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути протягом строку виконання даного контракту або у зв`язку з ним, вирішуватимуться у Господарському суді Харківської області згідно з нормами матеріального та процесуального права, а також іншого чинного законодавства України, зазначено місце проведення його засідання і мову арбітражного розгляду.

З урахуванням наведеного та, керуючись п.2 ч.1 ст.459 ЦПК України, представник заявника просить скасувати рішення МКАС від 16 грудня 2024 року у справі 17/2024.

Представник ТОВ «ТБ «Новаагро» - адвокат Кожушний К.С. подав заперечення на заяву А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. про скасування рішення МКАС від 16 грудня 2024 року в арбітражній справі №17/2024.

Вказує, що в цьому провадженні А.Х. Agroslavinvest s.r.o. були вчинені суперечливі дії щодо заперечення наявності у МКАС повноважень розглядати вказаний спір.

Стверджує, що аргументи ТОВ «ТБ «Новаагро» щодо підтвердження юрисдикції МКАС розглядати спір, що виник за контрактом, є необґрунтованим, оскільки згідно із пунктом 10 контракту, у разі якщо сторони не дійдуть взаємної згоди, спір між ними підлягає арбітражному врегулюванню у МКАС (місто Київ) або в ЛMAC на вибір продавця. Застосовне право - право України, оригінал вказаного контракту із відповідними умовами наявний у обох сторін, а його укладення та зміст не заперечується жодною із сторін.

Зазначає що сторонами не укладалась, ані додаткова угода від 02 березня 2023 року до контракту №020102 від 02 січня 2023 року, ані будь-які інші угоди про зміну арбітражної угоди, передбаченої у контракті. Натомість А.Х. Agroslavinvest s.r.o., стверджуючи про зміну арбітражної угоди, зазначеної у контракті шляхом укладення додаткової угоди від 02 березня 2023 року до контракту №020102 від 02 січня 2023 року ніяким чином не доводить таке твердження.

Зауважує, що А.Х. Agroslavinvest s.r.o. не надало ані до арбітражного суду під час розгляду справи №17/2024, ані до Київського апеляційного суду, жодного належного та допустимого доказу, які б беззаперечно стверджували про укладення сторонами контракту угоди про передачу спору за контрактом до Господарського суду Харківської області та відповідали вимогам, що ставляться до письмових доказів процесуальним законодавством.

У той же час спірні умови документа із назвою «Додаткова угода» не можуть бути прийнятими до уваги під час вирішення питання щодо підсудності спору за контрактом, оскільки в обох сторін відсутні докази досягнення згоди між ними щодо умов, які містяться у документі - додаткова угода, відтак відсутні підстави вважати її укладеною. Таким чином, вказаний документ не може встановлювати жодного юридичного факту, оскільки не відповідає встановленим чинним законом вимогам.

Вказує, що А.Х. Agroslavinvest s.r.o. від імені як директора, так і представника, подали відповідні процесуальні заяви до Господарського суду Харківської області, які до цього часу не були відкликані.

Звертає увагу, що 28 грудня 2023 року директором А.Х. Agroslavinvest s.r.o. було подано до Господарського суду Харківської області заяву про заперечення проти вирішення спору в господарському суді у справі №922/2189/23, в якій А.Х. Agroslavinvest s.r.o. заперечував щодо компетенції Господарського суду Харківської області на вирішення спору за контрактом №020102 від 02 січня 2023 року. У вищенаведеній заяві директор А.Х. Agroslavinvest s.r.o. зазначає, що додаткові угоди про зміну арбітражного застереження у вищезазначеному контракті сторонами не укладались та не змінювались, позивач має право звернутися з відповідним позовом за контрактами до Арбітражу GAFTA (GRAIN AND FEED TRADE ASSOCIATION) в Лондоні або до МКАС (м.Київ), або в ЛМАС. Натомість звернення з позовною заявою до Господарського суду Харківської області суперечить арбітражному застереженню в контрактах та не відповідає Закону України «Про міжнародне приватне право». Схожа за змістом позиція була висловлена повторно представником А.Х. Agroslavinvest s.r.o. в доповненнях до заяви про заперечення проти вирішення спору в господарському суді від 16 січня 2024 року, зокрема, представник А.Х. Agroslavinvest s.r.o. наголошував, що керівництво А.Х. Agroslavinvest s.r.o. не підписувало таких додаткових угод та про їх існування не знає. Крім того, в доповненнях до заяви представник А.Х. Agroslavinvest s.r.o. навіть припускав, що всі підписи та печатки на цих додаткових угодах однакові по контуру їх нанесення та стилю копіювання з іншого документу.

Тому адвокат Кожушний К.С. вважає такі дії незаконними, з боку заявника є бажання ввести суд в оману, заперечуючи компетенцію кожного органу на вирішення спору за контрактом, діє недобросовісно.

Крім того вважає, що за своєю суттю особиста заява керівника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. від 26 лютого 2025 року є показанням свідка у розумінні положень ч.1 ст.90 ЦПК України. Однак єдиним можливим процесуальним засобом отримання показань свідка є допит такого свідка в судовому засіданні. Таким чином особиста заява керівника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. від 26 лютого 2025 року є недопустимим доказом, а тому не може бути взята до уваги судом при розгляді справи №824/23/25.

Додатково адвокат Кожушний К.С. повідомив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу, які ТОВ «ТБ «Новаагро» очікує понести у зв`язку з розглядом справи №824/23/25 в Київському апеляційному суді складає 40 000 грн 00 коп.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. - адвоката Коростильова С.В., який просив заяву задовольнити, пояснення представника ТОВ «ТБ «Новаагро» - адвоката Кожушного К.С., який заперечував проти задоволення заяви, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, врахувавши доводи, які викладені у запереченнях на заяву, суд дійшов висновку, що заява представника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02 січня 2023 року між ТОВ «ТБ «Новаагро» (продавець) та А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (покупець) було укладено контракт № 020102, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити кукурудзу насипом, врожаю 2021/2022 років, країна походження - Україна (далі - товар) у кількості 5 000 метричних тон +/-10% на вибір продавця і за ціною контракту (пункти 1, 2.1 контракту). Кількість є остаточною відповідно до вантажної митної декларації, виданої в місці відвантаження (пункт 2.2 контракту).

Згідно з умовами контракту базис поставки - поставка до пункту автотранспортом та/або залізничним транспортом (DAP, відповідно до Правил Incoterms - 2020) станція переходу Чоп (380309), Україна - Чієрна-над-Тисою (009506) Словаччина, відповідно до наданої інструкції від покупця (пункт 3.1 контракту). Період поставки товару: з 02 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року (пункт 3.2 контракту). Датою поставки сторони приймають дату оформлення вантажної митної декларації, виданої в місці відвантаження (пункт 3.3 контракту). Поставка товару партіями допускається (пункт 3.4 контракту).

Ціна товару за цим контрактом становить 190 євро за одну метричну тонну (пункт 4.1 контракту). Загальна вартість контракту становить суму усіх поставок за контрактом (пункт 4.2 контракту). Валюта контракту: євро (пункт 4.3 контракту). Валюта платежу: євро (пункт 4.4 контракту).

Покупець проводить оплату 100% за поставлений товар шляхом банківського переказу протягом 50 банківських днів з дати поставки товару. Оплата виконується поетапно, причому оплата останньої партії товару виконується на основі кінцевої кількості поставленого товару і з урахуванням раніше проведених оплат (пункт 5.1 контракту).

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту оформлення вантажної митної декларації (форма ЕК10) згідно вимог Митного кодексу України (пункт 7.1 контракту).

У разі порушення строку оплати покупець зобов`язаний виплатити продавцю пеню в розмірі 0,05% від вартості вчасно неоплаченого товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання покупцем свого зобов`язання за цим контрактом. Починаючи з 90-го дня з моменту митного оформлення (ВМД) на товар, покупець сплачує пеню у розмірі 0,3% від вартості товару за кожен день відтермінування до моменту виконання покупцем зобов`язання за договором (пункт 8.2 контракту).

Сторони домовилися встановити строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у три роки (пункт 8.6 контракту).

При цьому, в пункті 10 контракту визначено, що у разі якщо сторони не дійдуть взаємної згоди, спір між сторонами підлягає арбітражному врегулюванню у МКАС (м. Київ) або в ЛМАС на вибір продавця. Сторони погоджуються, що Регламент ЛМАС, який діє на дату звернення до ЛМАС стороною за цим контрактом, вважається включеним до цього контракту шляхом посилання на нього.

У пунктах 11.2 та 11.3 контракту визначено, що контракт набуває чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2023 року. Будь-які зміни та доповнення до контракту повинні бути оформлені письмово у вигляді додатків до цього контракту і належним чином підписані уповноваженими представниками сторін.

У січні 2023 року ТОВ «ТБ «Новаагро» звернулося до МКАС з позовом до A.X. AGROSLAVINVEST s.r.o. про стягнення заборгованості, неустойки та 3% річних, а також витрат по відшкодуванню арбітражного збору.

Рішенням МКАС від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024 стягнуто з A.X. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) на користь ТОВ «ТБ «Новаагро» (Україна) 446 971,20 євро - заборгованості за поставлений товар, 120 565,47 євро неустойки, 10 553,13 євро - 3% річних, 2 173,54 євро на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 12 171,62 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього - 592 434, 96 євро.

Перевіряючи доводи заявника щодо наявності правових підстав для скасування зазначеного рішення МКАС, суд виходить з такого.

Так, порядок оскарження рішень міжнародних комерційних арбітражів встановлено Розділом VIII ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.454 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.

У відповідності до ч.1 ст.459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж»

Згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Частиною 1 ст.34 вказаного Закону передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо:

1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або

2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.

Згідно зі ст.16 вказаного Закону питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у кожній конкретній справі вирішує склад Арбітражного суду, який розглядає спір.

В силу положень ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України має право розглядати спори за наявності письмової угоди сторін про передачу спору, що виник між ними або може виникнути в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні, на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до п.1 ст.7 вищевказаного Закону арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до арбітражного суду та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності (ч.2 ст.21 ЦПК України).

Статтею 2 ч.2 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України передбачено, що якщо сторони домовилися про передачу спору в Міжнародний комерційний арбітражний суд, вони ipsofacto вважаються такими, що погодилися в письмовому вигляді на застосування Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду.

Згідно з ч.1 ст.4 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, Міжнародний комерційний арбітражний суд приймає до свого розгляду спори за наявності письмової угоди (домовленості) між сторонами про передачу йому усіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між сторонами у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того, мають вони договірний характер чи ні. Арбітражне застереження, що є частиною договору, повинно трактуватися як угода, яка не залежить від інших умов договору.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, питання про компетенцію Міжнародного комерційного арбітражного суду у конкретній справі вирішується складом Арбітражного суду, який розглядає спір. Заява про відсутність у Міжнародного комерційного арбітражного суду компетенції може бути зроблена не пізніше подання заперечень щодо позову. Призначення стороною арбітра або її участь у призначенні арбітра не позбавляє сторону права зробити таку заяву. Заява про те, що Міжнародний комерційний арбітражний суд перевищує межі своєї компетенції, повинна бути зроблена відразу ж як тільки питання, яке, на думку сторони, виходить за ці межі, буде поставлене у ході арбітражного розгляду. Склад Арбітражного суду може у будь-якому з цих випадків прийняти до розгляду заяву, зроблену пізніше, якщо визнає затримку виправданою. Розглядаючи заяву про відсутність компетенції, у тому числі таку, яка ґрунтується на недійсності арбітражної угоди або неможливості її виконання, або втрати нею чинності, склад Арбітражного суду аналізує і оцінює положення арбітражної угоди з урахуванням поданих сторонами доказів.

У ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Як зазначалося вище та вбачається з рішення МКАС від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024, правовою підставою для розгляду справи у вказаному суді є пункт 10 укладеного між сторонами контракту № 020102 від 02 січня 2023 року.

З урахуванням наведеного, арбітражне застереження у п.10 контракту є арбітражною угодою, укладеною сторонами у письмовій формі, і такою, що відповідає вимогам ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Встановлено та підтверджується змістом контракту № 020102 від 02 січня 2023 року, що всі його умови (з урахуванням змін) не закінчили свою дію та були чинними на момент прийняття рішення МКАС від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024.

У постанові від 12 листопада 2020 року у справі №910/13366/18 Верховний Суд надав роз`яснення щодо принципу автономності арбітражної угоди. Зокрема, Верховний Суд вказав, що принцип автономності арбітражної угоди свідчить, по-перше, що дійсність основного договору не впливає на дійсність включеної до нього арбітражної угоди і, по-друге, основний договір і арбітражна угода можуть бути підпорядковані різним законам. Це гарантує, що спір буде розглянуто у будь-якому випадку саме арбітражем, оскільки наявність арбітражного застереження унеможливлює звернення до державних судових установ.

Укладаючи арбітражне застереження, сторони зазвичай передбачають передачу до арбітражу будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого контракту (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери дії арбітражного застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від арбітражу і заперечувати компетенцію арбітрів, посилаючись на недійсність контракту, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву арбітражу.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №920/241/19 та постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі №824/198/19.

Принцип автономності арбітражної угоди від основного договору полягає у тому, що арбітражна угода та основний договір розглядаються як дві окремі угоди, тому недійсність договору не може бути підставою для автоматичної недійсності арбітражної угоди.

У справі не встановлено обставин, які дають підстави суд вважати, що об`єкт спору між сторонами не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України (п.2 ч.2 ст.34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).

Звертаючись до суду із заявою про скасування рішення арбітражного суду, представник А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвокат Коростильов С.В. указує, зокрема, що рішення винесено щодо непередбаченого арбітражною угодою спору, що згідно з підпунктами «б» та «в» п.1 ч.2 ст.459 ЦПК України є підставою для його скасування. Вважає, що МКАС не мав компетенції на розгляд цього спору, оскільки 02 січня 2023 року між ТОВ «ТБ «Новаагро» та A.X. AGROSLAVINVEST s.r.o. укладено додаткову угоду до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року, в якій у пункті 1 сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 10 контракту та викласти його в наступній редакції: «Усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути протягом строку виконання даного контракту або у зв`язку з ним, вирішуватимуться у Господарському суді Харківської області згідно з нормами матеріального та процесуального права, а також іншого чинного законодавства України. Місце розгляду спору - місто Харків. Україна. Мова арбітражу - українська». Тому представник А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. вважає, що після укладення цієї додаткової угоди, спір між сторонами вже не підлягав вирішенню МКАС.

Надаючи оцінку цим доводам, суд враховує, що як зазначалося вище, згідно із пунктом 10 контракту, у разі якщо сторони не дійдуть взаємної згоди, спір між ними підлягає арбітражному врегулюванню у МКАС (місто Київ) або в ЛMAC на вибір продавця. Застосовне право - право України.

Установлено, що оригінал вказаного контракту із відповідними умовами наявний у обох сторін, а його укладення та зміст не заперечується жодною із сторін.

Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що між сторонам була укладена додаткова угода від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року або ж будь-які інші угоди про зміну арбітражної угоди, передбаченої у контракті.

Як вбачається з наданих сторонами документів та підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, до якого відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право повного доступу, ТОВ «ТБ «Новаагро» вже зверталося до Господарського суду Харківської області з позовом до A.X. Agroslavinvest s.r.o. (Словацька Республіка), третя особа: Компанія «Новаагро Лімітед» («NovaagroLimited») з вимогами, зокрема, про виконання умов контракту № 020102 від 02 січня 2023 року (справа №922/2189/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04 червня 2024 року у справі №922/2189/23 заяву ТОВ «ТБ «Новаагро» (вх.№13886/24 від 29 травня 2024 року) задоволено. Позов ТОВ «ТБ «Новаагро» до A.X. Agroslavinvest s.r.o., третя особа: Компанія «Новаагро Лімітед» («NovaagroLimited») про зобов`язання виконання умов договору - залишено без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27 червня 2024 року у справі №922/2189/23 апеляційну скаргу A.X. Agroslavinvest s.r.o. задоволено частково. Змінено ухвалу Господарського суду Харківської області від 04 червня 2024 року у справі №922/2189/23 щодо підстав залишення позову без розгляду. Абзац 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 04 червня 2024 року викладено в наступній редакції: «Заяву ТОВ «ТБ «Новаагро» (вх. №18895 від 19.07.2023 року) задовольнити». В решті ухвалу Господарського суду Харківської області від 04 червня 2024 року залишено без змін (а.с.11-13).

Із цих судових рішень видно, що 28 грудня 2023 року директором А.Х. Agroslavinvest s.r.o. було подано до Господарського суду Харківської області заяву, в якій А.Х. Agroslavinvest s.r.o. заперечував щодо компетенції Господарського суду Харківської області на вирішення спору за контрактом №020102 від 02 січня 2023 року.

У вказаній заяві від 28 грудня 2023 року директор А.Х. Agroslavinvests.r.o. зазначав, що додаткові угоди про зміну арбітражного застереження у вищезазначеному контракті сторонами не укладались та не змінювались і позивач має право звернутися з відповідним позовом за контрактами до Арбітражу GAFTA (GRAIN AND FEED TRADE ASSOCIATION) в Лондоні або до МКАС, або в ЛМАС. Натомість звернення з позовною заявою до Господарського суду Харківської області суперечить арбітражному застереженню в контрактах та не відповідає Закону України «Про міжнародне приватне право»

Схожа за змістом позиція була висловлена повторно представником А.Х. Agroslavinvest s.r.o. в доповненні до заяви про заперечення проти вирішення спору в господарському суді від 16 січня 2024 року, зокрема, представник А.Х. Agroslavinvests.r.o. наголошував, що керівництво А.Х. Agroslavinvest s.r.o. не підписувало таких додаткових угод та про їх існування не знає.

Крім того, в доповненнях до заяви, представник А.Х. Agroslavinvest s.r.o. навіть припускав, що всі підписи та печатки на цих додаткових угодах однакові по контуру їх нанесення та стилю копіювання з іншого документу.

За таких обставин, суд вважає, що сукупність таких процесуальних дій і поведінки А.Х. Agroslavinvest s.r.o. щодо заперечення компетенції кожного органу на вирішення спору за контрактом, має ознаки недобросовісності.

Згідно з пунктом 6 ст.3 ЦК України добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові від 14 грудня 2022 року у справі №126/2200/20 Верховний Суд дійшов висновку, що доктрина venire contrafactum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» («ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці»).

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документу чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Такого ж по суті висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №450/2286/16-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17.

Отже враховуючи, що A.X. AGROSLAVINVEST s.r.o. спочатку дотримувалось позиції щодо відсутності підстав для вирішення спору в господарському суді, яку в подальшому змінив та наполягав на тому, що спір все-таки підлягає розгляду господарським судом, суд з огляду на вищевикладені положення закону та усталеної практики Верховного Суду приходить до висновку, що заявник не мав права на оспорення своєї попередньої поведінки.

За таких обставин, остання позиція A.X. AGROSLAVINVEST s.r.o. про те, що в додатковій угоді до контракту, яка є чинною, сторони погодили вирішення спорів в Господарському суді Харківської області, не може бути підставою для скасування рішення МКАС згідно з вимогами ч.1 ст.459 ЦПК України.

Посилання представника А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Коростильова С.В. на заяву керівника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. ОСОБА_1 стосовно обставин укладання додаткових угод між А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. та ТОВ «ТБ «Новаагро», а саме, що у період з 20 червня 2022 року по 13 січня 2023 року на території Словацької Республіки в місцях відвантаження товару офіційному представнику ТОВ «ТБ «Новаагро» в Словаччині ОСОБА_2 були передані підписані ним з проставленою печаткою наступні документи: додаткова угода від 28 березня 2022 року до контракту № 2803/1 від 28 березня 2022 року; додаткова угода від 05 жовтня 2022 року до контракту № 0510/1 від 05 жовтня 2022 року; додаткова угода від 01 грудня 2022 року до контракту № 0112/1 від 01 грудня 2022 року; додаткова угода від 07 листопада 2022 року до контракту № 0711/1 від 07 листопада 2022 року; додаткова угода від 10 листопада 2022 року до контракту № 1011/1 від 10 листопада 2022 року, додаткова угода від 28 листопада 2022 року до контракту № 2811/1 від 28 листопада 2022 року; додаткова угода від 02 січня 2023 року до контракту № 020101 від 02 січня 2023 року; додаткова угода від 02 січня 2023 року до контракту № 020102 від 02 січня 2023 року (а.с.41), суд відхиляє, виходячи з такого.

По-перше, керівник А.Х. Agroslavinvest s.r.o. ОСОБА_1 об`єктивно та природньо зацікавлений у скасуванні оскаржуваного рішення МКАС, тому всі його пояснення щодо відсутності компетенції МКАС на вирішення цього спору слід оцінювати критично.

По-друге, такі покази керівника А.Х. Agroslavinvest s.r.o. в цілому не спростовують суперечливу та недобросовісну поведінку А.Х. Agroslavinvest s.r.o., яка має своїм процесуальним наслідком відхилення нової позиції особи, якщо вона суперечить її попередній позиції.

В іншому випадку правила судових процедур перетворяться у безладний рух, що є неприпустимим (див. рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі»).

З огляду на викладене, заявником не наведено, а судом не встановлено, підстав для скасування рішення МКАС.

Усі інші доводи заяви адвоката Коростильова С.В. про скасування рішення МКАС від 16 грудня 2024 року зводяться до незгоди з цим рішенням по суті спору, неправильне застосування ним норм матеріального права та порушення норм процесуального права при розгляді справи.

При цьому суд враховує, що, виходячи з тлумачення норм у розділі VIII ЦПК України та розділу VII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень щодо перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, не може вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.

Будучи альтернативним способом вирішення спорів, заснованих на добровільних домовленостях сторін, міжнародний комерційний арбітраж не функціонує у подібних до системи державного судочинства реаліях судового формалізованого підходу до процедури розгляду і вирішення спорів, є більш гнучким, дієвим та адаптивним інструментом. Таке розуміння визнає принципи арбітражного розгляду, лежить в основі проарбітражного підходу державних судів до питань скасування арбітражного рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 824/83/23 (провадження № 61-15524ав23).

За таких обставин, установивши, що оскаржуване рішення МКАС від 16 грудня 2024 року у справі №17/2024 ухвалене у спорі, який виник на підставі укладеного між сторонами договору, його вирішення передбачено арбітражною угодою та постановлено в межах компетенції МКАС, арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, і відсутні підстави для скасування арбітражного рішення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про скасування арбітражного рішення.

Керуючись ст.ст.23, 457, 459, 460 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) - адвоката Коростильова Сергія Васильовича про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 16 грудня 2024 року у складі одноособового арбітра Олега Подцерковного, у справі №17/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» (Україна) до А.Х. AGROSLAVINVEST s.r.o. (Словацька Республіка) про стягнення 578 089,80 євро, у тому числі: 446 971,20 євро - заборгованості за поставлений товар, 120 565,47 євро неустойки, 10 553,13 євро - 3% річних, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 100 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору - залишити без задоволення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 31 березня 2025 року.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов