Провадження №: 2-др/755/40/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. м.Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Грищенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Новак Наталії Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, бездіяльність та дії якої оскаржується: Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович, зацікавлена особа: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, бездіяльність та дії якої оскаржується - старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович, зацікавлена особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондара Олександра Дмитровича у ВП № НОМЕР_3 про стягнення аліментів щодо: списання з рахунку Боржника НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» за Платіжною інструкцією № 18790 від 10 квітня 2024 року, виданою у ВП № НОМЕР_3, з рахунку НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» грошових коштів у сумі 81 404,09 грн.; видання Платіжної інструкції № 22364 від 15 травня 2024 року у ВП № НОМЕР_3. про списання з рахунку НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» грошових коштів у сумі 96 156,69 грн. В задоволенні скарги в іншій частині - відмовлено.

23 вересня 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Новак Наталія Юріївна подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 16 500,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.10.2024 року матеріали заяви було передано для розгляду судді Коваленко І.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року у задоволені заяви представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Новак Наталії Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, бездіяльність та дії якої оскаржується: Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович, зацікавлена особа: ОСОБА_2 - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Новак Наталією Юріївною, задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року в частині оскарження залишено без змін. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26 лютого 2025 року справа надійшла до Дніпровського районного суду міста Києва та 03 березня 2025 року, у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, передана в провадження головуючого судді Коваленко І.В.

Розгляд заяви представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Новак Н.Ю. про ухвалення додаткового рішення призначено у судовому засіданні на 03.04.2025 року на 16:00 годину.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Новак Наталія Юріївна у судове засідання не з`явилась, подала через систему «Електронний суд» заяву про проведення засідання у відсутність заявника та його уповноваженого представника.

Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович та стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року залишена без змін, скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондара Олександра Дмитровича у ВП № НОМЕР_3 про стягнення аліментів щодо: списання з рахунку Боржника НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» за Платіжною інструкцією № 18790 від 10 квітня 2024 року, виданою у ВП № НОМЕР_3, з рахунку НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» грошових коштів у сумі 81 404,09 грн.; видання Платіжної інструкції № 22364 від 15 травня 2024 року у ВП № НОМЕР_3. про списання з рахунку НОМЕР_1 в АТ «ОЩАДБАНК» грошових коштів у сумі 96 156,69 грн. В задоволенні скарги в іншій частині - відмовлено.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог скарги, заявник має право на відшкодування за рахунок ВДВС витрат, пов`язаних з її розглядом, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Схожі висновки викладені у пункті 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 755/12052/19.

Згідно норм ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша та друга статті 133 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст.141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18. Указана судова практика є незмінною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У своїй постанові Верховний суд від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, зауважив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із надання правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, чеки, посвідчення про відрядження). Зазначенні витрати мають бути документально підтвердженні та доведенні. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що 27 квітня 2024 року між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Новак Наталію Юріївною укладено Договір про надання правової допомоги №14/24, відповідно до якого, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов`язок представляти інтереси в правоохоронних органах без виключень та обмежень, судах України, органах виконавчої служби України, органах державної податкової служби, органах Пенсійного фонду України, Банках та банківських установах України, органах соціального захисту України без виключень та обмежень, інших державних органах України, установах, організаціях і на підприємствах усіх форм власності незалежно від підпорядкування, а також у відносинах з фізичними особами без обмеження повноважень.

Пунктом 2.1 даного Договору №14/24 передбачено, що клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за виконану роботу відповідно до досягнутої домовленості, що оформлюється Додатковими угодами.

10 червня 2024 року між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Новак Наталію Юріївною укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги від 14/24 від 27.04.2024 року, якою визначили порядок оплати за надання адвокатом правової допомоги (гонорару) клієнту у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, бездіяльність та дії якої оскаржується: Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович, зацікавлена особа: ОСОБА_2 , у Дніпровському районному суді міста Києва.

Пунктом 2 Додаткової угоди сторони узгодили, що вартість надання правової допомоги в суді першої інстанції становить:

2.1. Усна консультація з вивченням правових документів та їх правовим аналізом - 3 000,00 грн;

2.2. Вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів, практики Європейського суду з прав людини - 2 год. * 1 500,00 грн = 3 000,00 грн.;

2.3. Складання та подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця - 3 000,00 грн;

2.4. Участь адвоката у судових засіданнях з розгляду справи судом першої інстанції - 3 000,00 грн;

2.5. Подання Заяв з процесуальних питань (за необхідності) - 1 500,00 грн за одну заяву;

2.6. Подання Заяв по суті справи (за необхідності) - 3 000,00 грн за одну Заяву.

Пунктом 6.1 Додаткової угоди сторони погодили, що передача наданої правової допомоги адвокатом та приймання її клієнтом здійснюється шляхом підписання відповідного Акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

17 вересня 2024 року клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Новак Наталію Юріївною складено Акт приймання-передачі правової допомоги за Договором про надання правової допомоги від 14/24 від 27.04.2024 року, відповідно до якого вартість узгодженої сторонами та наданої адвокатом клієнту правової допомоги становить 16 500,00 грн та складається з:

2.1. Усна консультація з вивченням правових документів та їх правовим аналізом - 3 000,00 грн;

2.2. Вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів, практики Європейського суду з прав людини - 2 год. * 1 500,00 грн = 3 000,00 грн.;

2.3. Складання та подання до суду скарги на дії та бездіяльність державного виконавця - 3 000,00 грн;

2.4. Участь адвоката у судових з розгляду справи 16.09.2024, 17.09.2024 - 6 000,00 грн (2 засідання; 3 000,00 грн за одне засідання);

2.5. Складання та подання до суду адвокатського запиту про рух справи (№07/39 від 25.07.2024) - 1 500,00 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

З урахуванням наведеного приймається до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи, що скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування йому понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу 16 500,00 грн., понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи ОСОБА_1 дійсно отримував правову допомогу від адвоката Новак Наталії Юріївни, що підтверджується поданими доказами щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт.

Разом з тим, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі 16 500,00 грн, адже такий розмір, окрім іншого, має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

В даному випадку суд приходить до висновку про те, що визначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи, складністю та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом.

Отже, враховуючи складність справи, часткове задоволення вимог заявника та виходячи обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, суд керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає, що доведеним та розумним розміром витрат на послуги адвоката під час судового розгляду у даному випадку є сума 8 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354, 355, 452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Новак Наталії Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця, особа, бездіяльність та дії якої оскаржується: Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бондар Олександр Дмитрович, зацікавлена особа: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, юридична адреса: м.Київ, вул.Сверсюка Євгена, буд.15) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03 квітня 2025 року.

Суддя: