Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/238/25
Провадження № 2/499/252/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"03" квітня 2025 р. селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробник України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Іванівського районного суду Одеської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить скасувати арешт з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (майновий комплекс «Іванівський вино-консервний завод»)

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025 року головуючим суддею обрано Погорєлова Ігоря Вікторовича.

Пред`явлена позовна заява ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 18 березня 2025 року залишена без руху, надано 10-денний строк для усунення недоліків.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 21.03.2025 року в електронному кабінеті.

31.03.2025 року на адресу суду надійшла позовна заява в новій редакції.

Відтак, дотримано строку усунення недоліків.

Оглянувши вищенаведену нову редакцію позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що такою не усунуто усі недоліки, вказані в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 18 березня 2025 року.

Позовна заява була залишена без руху через ряд невідповідностей ст. 175 ЦПК України, зокрема, але не виключно, в порушення вимог п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів та обґрунтувань на підтвердження порушень зі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також не обґрунтовано можливості звернення із даним позовом саме до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як відповідачів у справі про зняття арешту з майна.

На виконання такої частини ухвали позивачем в новій редакції заяви вказано, що 05 липня 2010 року судця ОСОБА_3 . Київського районного суду м. Одеси розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі № 2-5603/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу ухвалив накласти арешт на цілісний майновий комплекс «Іванівський вино-консервний завод», який належить (належав на момент розгляду справи) ОСОБА_1 , 1947 року народження і розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому справу було передано Котовському міськрайонному суду Одеської області за підсудністю, який виніс рішення та задовольнив позовні вимоги частково.

При цьому, копії рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, яким частково задоволено позовні вимоги, до суду не надано, клопотань про витребування доказів не заявлено.

Як роз`яснив в пунктах 2, 4 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Як вбачається з доданого до позовної заяви свідоцтва про право власності від 28 березня 2024 року, посвідченого Мойсеєвою С.О. державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробник України» належить на праві власності майно, що складається з: майнового комплексу «Іванівський вино-консервний завод», який розташований за адресою: Одеська область, Березівський район (колишній Іванівський район), селище міського типу Іванівна, вулиця Центральна (колишня вулиця Леніна), 94 (дев`яносто чотири), яке придбане за 1697864,00 грн., що раніше належало малому приватному підприємству Фірмі «Одеса-Бласко» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області 24.12.2010 року, державна реєстрація права власності проведена КП «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» 24.12.2010 року., та державного акту серії ОД №049440 від 08.12.2003 року.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно Держдавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 419961245 від 27.03.2025 року, 29.09.2009 року зареєстровано номер обтяження 54327928, за яким накладений арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2006 року на оспорюване майно та вказано, що особа майно/права якої обтяжуються: Фірма «Одеса-Бласко» мале приватне підприємство; 31.08.2010 року зареєстровано номер обтяженя 54328040, за яким накладений арешт ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2010 року та в категорії «опис предмета обтяження» вказано: цілісний майновий комплекс «Іванівський вино-консервний завод» МПП фірма «Одеса-Бласко».

До того ж, з доданої до заяви копії ухвали Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2010 року про забезпечення позову, вбачається, що ОСОБА_1 є засновником та директором МПП фірма «Одеса-Бласко».

Разом з тим, позивачем вказано ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_1 « НОМЕР_1 », однак суд констатує, що в реєстраційному номері облікової картки платника податків фізичної особи містить 10 цифр, а вказаний позивачем ідентифікаційний номер нагадує ЄДРПОУ.

Відтак, судом не встановлено, що позивачем на виконання ухвали суду зазначено доказів та обґрунтувань на підтвердження порушень зі сторони ОСОБА_1 , як фізичної особою, та ОСОБА_2 , а також не обґрунтовано можливості звернення із даним позовом саме до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як відповідачів у справі про зняття арешту з майна в цивільному судочинстві.

Окрім того, згідно з абз.2 п.2 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Однак, нова редакція позовної заяви такої особи не містить.

Серед іншого, позивач у прохальній частині позовної заяви в новій редакції просить стягнути судові витрати з відповідачів, однак не конкретизовано в який саме спосіб необхідно стягнути такі витрати.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи ту обставину, що позивач у встановлений судом строк не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, тому у суду відсутні підстави для прийняття даної позовної заяви, тож її слід визнати неподаною і повернути позивачеві.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробник України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття арешту з нерухомого майна визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя:І. В. Погорєлов