Справа № 603/150/25
Провадження №2/603/131/2025
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

02 квітня 2025 року м.Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч) грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що Чортківським районним судом Тернопільської області розглянуте кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000225 від 11.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.161, ч.1 ст.172 КК України. За результатами розгляду справи ухвалою суду від 07 січня 2025 року ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.172 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрите. Позивачка звертає увагу на те, що у вказаному провадженні їй наданий статус потерпілої та зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та їй наданий строк для усунення недоліків.

25 березня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивачки надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої остання просила в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на несправедливість вимоги про таку сплату зважаючи на те, що вона будучи потерпілою заявляла цивільний позов у кримінальному провадженні, який вирішений не був з огляду на тривалість судового процесу та закриття провадження у справі. При цьому, в межах кримінального провадження не передбачено вимоги щодо сплати позивачем судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди заподіяної вчиненим кримінальним правопорушенням, тоді як у цивільному судочинстві така вимога наявна. Також, позивачка просила врахувати те, що вимога про відшкодування моральної шкоди стосується шкоди заподіяної здоров`ю потерпілої, а конкретно психічному здоров`ю як складової моральної шкоди.

25.03.25 Монастириським районним судом Тернопільської області постановлена ухвала, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення повторно залишено без руху з підстав несплати судового збору та ненадання суду копії документу.

31.03.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» позивачкою надіслана заява про усунення недоліків, згідно з якою остання наполягає на своєму праві бути звільненою від сплати судового збору, посилаючись на позицію Верховного Суду, сформовану у ухвалі від 09.01.2025 у справі №295/11754/24. Також у вказаній заяві позивачка просить продовжити процесуальний строк до 10 квітня 2025 року на виконання вимог ухвали від 25.03.2025 у зв`язку із неможливістю надати у встановлений строк копій документів, посилаючись на відсутність у неї вказаного документа та можливість отримання його копії у суді апеляційної інстанції 09.04.2025.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду справи суд керується принципом верховенства права.

Частинами 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права. Аналогічні вимоги щодо врахуванням судом висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, передбачені ч.4 ст.263 ЦПК України.

Верховний суд в ухвалі від 09.01.2025 у справі №295/11754/24 дійшов висновку про те, що пункт 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із законом.

Беручи до уваги вказане вище, погоджуюся із позицією позивачки про те, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Щодо клопотання про продовження процесуального строку на виконання вимог ухвали від 25 березня 2025 року зазначаю наступне.

Дотримання процесуальних строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.03.2025 встановлений додатковий строк тривалістю п`ять днів для усунення недоліків.

Позивачка у клопотанні просить продовжити процесуальний строк для надання їй можливості подати суду копію позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, що була поданою під час розгляду кримінального провадження №0000225 від 11.09.2021 та з приводу якої ухвалою Чортківського районного суду від 26.02.2025 вирішувалося питання про залишення позову про відшкодування моральної шкоди без розгляду, у зв`язку з чим позовна заява у цій справі ухвалою судді від 25.03.2025 залишалася без руху. Вона обґрунтовує клопотання про продовження процесуального строку на подання доказів відсутністю у неї цього документа та можливістю здобути його копію 09.04.2025.

У відповідності до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

З огляду на те, що клопотання позивачки є обґрунтованим приходжу до висновку, що клопотання позивачки в частині продовження процесуального строку для виконання вимог ухвали від 25.03.2025 до 10 квітня 2025 року підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 6 ст. 127 ЦПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 126, 127, 133, 263 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Клопотання ОСОБА_1 про продовження процесуального строку на виконання вимог ухвали від 25 березня 2025 року задовольнити.

Продовжити процесуальний строк визначений в ухвалі суду від 25.03.2025 у цивільній справі за №603/150/25 до 10 квітня 2025 року.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя А. З. Пасічник