Справа №: 398/2358/24
провадження №: 2/398/284/25
"10" березня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області:
в складі: головуючого-судді Дубровської Н.М.,
за участю секретаря судових засідань Тараненко А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новопразька селищна рада Олександрійської районної ради Кіровоградської області , яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів,-
02 травня 2024року адвокат Чередніченко Л.П. звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Олександрійської районної ради про визначення місця проживання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути аліменти в розмірі частини , але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення ОСОБА_7 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім по 1/3 частині до повноліття ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , потім по частині до повноліття сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі перебували в шлюбі з 11.02.2012 року, який був розірваний Олександрійським міськрайонним судом.
Від шлюбу маємо дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Діти проживають ОСОБА_1 та перебувають на його утриманні. Відповідач ОСОБА_3 27.05.23 р. виїхала за кордон на роботу в Чехію. Місце роботи її невідоме. Пізніше стало відомо, що з 29.02,2024 р. вона проживає з іншим чоловіком та за її ініціативою був розірваний шлюб Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області. У позивача веде господарство, має 80 соток землі, які обробляє для утримання родини. Діти беруть активну участь у домашніх справах. Розуміючи, що дітям потрібна мати неодноразово просив відповідача повернутися в сім`ю, але марно, вона не має наміру повернутись та бути з дітьми.
Позивач разом з дітьми проживаємо у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де є все необхідне для навчання та розвитку. Двоє дітей навчаються у школі, а старший син ОСОБА_8 в Олександрійському професійному ліцеї. Крім того, ведення господарства позивач працевлаштований в службі «Таксі». Між ним і дітьми склалися дружні стосунки, він, як батько в повній мірі піклується про них, відвідує школу та слідкує за їх навчанням, купує для них необхідні речі ліки. Діти бажають і у подальшому проживати зі ним. На відміну від нього відповідач не належним чином піклується про дітей та не займається їх вихованням, матеріальну допомогу дітям у належному обсязі не надає, їх життям, навчанням та захопленнями не цікавиться.
Ухвалою судді від 12 червня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2024 року у справі замінена третя особа, яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору з виконавчого комітету Олександрійської районної ради на Новопразьку селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання у повному обсязі підтримав раніще заявлені позовні вимоги, вказав, що з часу звернення до суду з позовом ставлення ОСОБА_2 стосовно виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей не змінилося, вона продовжує ігнорувати потребами дітей, їх життям не цікавиться. Натомість, влаштовує особисте життя і сімейними справами родини не цікавиться. Позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обґрунтування та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, матеріали справи не містять заяв та відзиву на позовну заяву.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог - Новопразька селищна рада Олександрійської районної ради Кіровоградської області Сівова І.А. у судовому засіданні звернула увагу суду на наявне в матеріалах справи рішення Виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за № 79 від 11 липня 2024 року «Про визначення місця проживання дітей». Крім того, зазначила, що у ситуації яка склалася в родині з урахуванням інтересів дітей та пріоритетності їх вибору , позовні вимоги підлягають задоволенню.
Допитана ОСОБА_5 суду показав, що мама не мешкає у родині, не займається їх вихованням. Вона мешкає з двома братами і батьком, навчається у школі. Коли мама писала смс повідомлення, чи телефонувала точно сказати не змогла, але давно. Близького спілкування ніколи не було, мама не переймалася її потребами. На день народження у травні минулого року замовила вітання через аніматора. На Новий рік, Різдво, св. Миколая не вітала і не телефонувала.
Допитаний ОСОБА_6 , суду показав, що мешкає разом з батьком, сестрою та братом. Мама сказала, що поїхала на заробітки, але точно він не знає. Приблизно два роки мама не мешкає з родиною, не проводить час з дітьми. Інколи телефонує, але не часто. На Новий рік, Різдво, св. ОСОБА_9 не вітала і не телефонувала. Повідомив, що йому добре з батьком, на маму не ображається.
У судовому засіданні психолог ОСОБА_10 , яка залучена для участі у справі для допиту дітей ОСОБА_11 й ОСОБА_12 вказала, що працює практичним психологом у Новопразького ліцею № 1, добре знає дітей та родину. Звернула увагу, що у судовому засіданні при наданні пояснень діти вели себе спокійно та казали правду, не фантазували. Стосовно позовних вимог висловила думку про доцільність визначення місця проживання дітей з батьком, бо їх мати не приймає участі у вихованні, не цікавиться їх життям, справами та навчанням. Діти постійно проживають з батьком.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 11 лютого 2012 року уклади шлюб, який був зареєстрований Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено, шлюб розірваний. Рішення набрало законної сили 02 квітня 2024 року.

Вищенаведеним судовим рішенням встановлено, що з вересня 2023 року сторони не підтримують шлюбні відносини, спільно не проживають, господарство не ведуть, шлюб фактично розпався, а сім`я носить формальний характер.

Згідно довідки виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за № 495 від 05 березня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 за адресою: АДРЕСА_1 мешкає з дітьми: ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Діти проживають з батьком та перебувають на його утримання.

Згідно характеристики та довідки Державного навчального закладу «Олександрійський професійний ліцей» з 01 вересня 2021 року ОСОБА_4 є учнем навчального закладу. Підтримує дружні стосунки з батьком, мама з сім`єю не проживає.

Рішення виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за № 79 від 11 липня 2024 року «Про визначення місця проживання дітей» затверджений висновок про визначення місця проживання дітей.

Відповідно висновку, враховуючи обставини та діючи виключно в інтересах дітей виконавчий комітет Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування , вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст. 159 СК України, Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, Суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засовами.

Відповідно до ч.2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Умовами ч.1 ст.ст. 14,15 СК України передбачено, що здійснення сімейних прав та обов`язків є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, офіційно розлучені, дитині ОСОБА_5 , на час розгляду справи по суті виповнилося 12 років, дитині ОСОБА_6 на час розгляду справи по суті виповнилося 10 років, а дитині ОСОБА_4 виповнилося 18 років ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, при розгляді справи по суті діти ОСОБА_11 і ОСОБА_15 висловили бажання жити з батьком ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, стосунки, що складися в родині, думку дітей, рішення виконавчого комітету Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області за № 79 від 11 липня 2024 року «Про визначення місця проживання дітей», суд приходить до висновку про задоволення вимоги про визначення місця проживання дітей з батьком частково, з огляду на те, що ОСОБА_4 є повнолітнім.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на користь позивача на утримання дітей, суд прийшов до висновку про їх задоволення.

Згідно ст.180,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п.1ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованоюПостановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зіст.183 Сімейного Кодексу Україничастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, стан здоров`я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність у неї захворювань та потреби в лікуванні.

Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дітей (доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем не надано.

За таких обставин суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 02 травня 2024 року і до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та по 1/3 частині до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та частини до повноліття ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент звернення позивача з позовом складає 1211 гривень 20 копійок.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Виходячи з викладеного та керуючисьст.ст.77,79,80,84, 160, 161, 180 - 183 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», ст.ст.1,2,4,5,12,13,76-89,141,258,259,263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Новопразька селищна рада Олександрійської районної ради Кіровоградської області , яка не заявляє позовні вимоги на предмет спору про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,(РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .; по 1/3 частині до повноліття ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та частини до повноліття ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. (тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ДубровськаН.М.