Справа № 183/330/25
№ 2/183/127/25

У Х В А Л А
03 квітня 2025 року м. Самар
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника позивача Рижкова А. О., розглянувши у відкритому судового засіданні, у приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Степановича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,
позивач через представника, адвоката Рижкова А. О., звернувся до суду з цим позовом, у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Постановленою суддею ухвалою від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.
24 січня 2025 року судом отримано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», в якій представник, заперечуючи проти позову в частині стягнення безпідставно набутих коштів, просить витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича документи, які підтверджують стягнення коштів у межах виконавчого провадження № 67202004 та перерахування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами».
В судовому засіданні судом, із урахуванням відсутності доказів, які б з повною достовірністю вказували на місцезнаходження доказів, у порядку ч. 7 ст. 81 ЦПК України поставлено на обговорення питання щодо витребування доказів, на витребуванні яких наполягає представник позивача, у відповідачів 1-3 та третьої особи.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав власне клопотання, клопотання представника відповідача-1 та доповнив його клопотанням щодо витребування доказів, на витребуванні яких наполягає представник відповідача-1 і від відповідача-3.
Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В заяві про часткове визнання позовних вимог, про вжиття заходів примирення та у заяві про заперечення проти позову в частині стягнення коштів просив розглянути справу у його відсутність.
Відповідачі 2-3, третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Підстав неявки суду не повідомили.
Суд, у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України, вважає за необхідне оформити ухвалу про витребування доказів окремим документом.
Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.
Також, позивач у позові вказує на стягнення з нього коштів у примусовому порядку в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 5812, виданого 27 січня 2020 року. Відповідач-1 заперечує отримання коштів у процедурі їх стягнення. На підтвердження відсутності отримання коштів просить витребувати докази, які знаходяться у приватного виконавця щодо стягнення з позивача та перерахування відповідачеві-1 коштів. Представник позивача в судовому засіданні наголосив, що стягнення відбувалося не тільки під час перебування виконавчого провадження в провадженні відповідача-2. Відтак, оскільки ці докази мають значення для правильного, всебічного розгляду справи, суд також вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача-1 та витребувати від відповідача-2, від відповідача-3 документи, які підтверджують стягнення коштів з ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича № 5812, виданого 27 січня 2020 року та перерахування їх на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», а також інформацію про стягнення грошових коштів у межах виконавчого провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 83, 84, 259, 260 ЦПК України, суд
клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Рижкова Анатолія Олександровича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», Кожем`яко Юлії Миколаївни про витребування доказів, задовольнити.
Роз`яснити учасникам справи, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її складення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 03 квітня 2025 року.

Суддя Д. О. Парфьонов