Провадження № 2/761/2062/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

за участі:

представника позивача: Мусієнка Ю.П.,

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024р. позивач Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) у розмірі 81766,0 грн.; судовий збір у розмірі 3028 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 травня 2023р. о 19:40 год. в м. Києві, по вул. Великій Васильківській, 10 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участю автомобілів: «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є позивач), під керуванням водія ОСОБА_2 та «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Внаслідок вищевказаної ДТП, автомобіль позивача «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2023р. по справі № 761/19785/23, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ТОВ «Страхова група «Оберіг», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 213388772.

В установленому законом порядку позивачем було повідомлено ТОВ «Страхова група «Оберіг» про настання страхового випадку. Разом з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду на адресу страховика було направлено заяву про страхове відшкодування, а також всі інші документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до Звіту № 1/8-А про оцінку автомобіля «Fiat Ducato 2.0 D» (спеціалізований) швидка допомога, д.н.з. НОМЕР_1 від 10 серпня 2023р., виконаного на замовлення позивача, розмір матеріального збитку, завданий власникові автомобіля «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 222292,13 грн.

В досудовому порядку, ТОВ «Страхова група «Оберіг» було сплачено позивачу суму страхового відшкодування, відповідно до лімітів відповідальності, у розмірі 160000,0 грн.

Разом з тим, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 234566,0 грн.

Посилаючись на те, що позивач має право на повне відшкодування понесених ним збитків - витрат на ремонт автомобіля, який зазнав пошкоджень унаслідок ДТП, сторона позивача просила суд стягнути з відповідача, як заподіювача шкоди, різницю між розміром виплаченого страховою компанією страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , а також вартість проведеної оцінки транспортного засобу в розмірі 81766,0 грн.

Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

05 червня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Так, на думку сторони відповідача, наданий стороною позивача, в якості письмового доказу Звіт № 1/8-А про оцінку автомобіля «Fiat Ducato 2.0 D» (спеціалізований) швидка допомога, д.н.з. НОМЕР_1 від 10 серпня 2023р. є неналежним доказом, оскільки оцінка вартості матеріального збитку, який було спричинено позивачу, внаслідок ДТП була проведена з недотриманням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом МЮ України, Фондом державного майна України 24 листопада 2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу МЮ України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009р.№ 1335/5/1159). Крім того, сторона відповідача вважає, що Акт виконаних робіт за № 664 від 30 листопада 2023р., щодо відновлювального ремонту автомобіля позивача, не може бути взятий судом до уваги, оскільки сума відновлювального ремонту є більшою ніж сума зазначена в результаті оцінки транспортного засобу.

10 червня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що доводи та аргументи сторони відповідача, наведені у відзиві на позов є безпідставними та необґрунтованими, і ґрунтуються виключно на припущеннях сторони відповідача.

Заперечення на відповідь на відзив, сторона відповідача не подавала.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги визнав, зазначивши, що він не в змозі сплатити суму відшкодування єдиним платежем, оскільки має фінансові труднощі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 17 травня 2023р. о 19:40 год. в м. Києві, по вул. Великій Васильківській, 10, відбулася ДТП, за участю автомобілів: «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є позивач), під керуванням водія ОСОБА_2 та «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

Вказана ДТП сталася, з вини відповідача, що встановлено, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2023р. по справі № 761/19785/23, яка набрала законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ТОВ «Страхова група «Оберіг», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № 213388772.

Відповідно до Звіту за № 1/8-А про оцінку автомобіля «Fiat Ducato 2.0 D» (спеціалізований) швидка допомога, д.н.з. НОМЕР_1 від 10 серпня 2023р., виконаного на замовлення позивача, розмір матеріального збитку, завданий власникові автомобіля «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 222292,13 грн.; вартість проведення оцінки автомобіля склала 7200,0 грн.

Як встановлено судом, ТОВ «Страхова група «Оберіг» було сплачено стороні позивача суму страхового відшкодування у розмірі 160000,0 грн., на підставі зазначеного вище Звіту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Акту надання послуг № 664 від 30 листопада 2023р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 234566,0 грн., які стороною позивача було сплачено.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015р. у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Крім того, Верховний Суд у постанові по справі № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018р. підтримав правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015р. у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок, доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи те, що відповідач в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 1514,0 грн., та підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, шляхом зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути останньому - 1514,0 грн., згідно платіжної інструкції № 551 (внутрішній номер 336909539) від 27 березня 2024р.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 1166, 1187, 1192-1194 ЦК України; ст. ст. 22, 29, 32, 34-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в :

Позов Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Платона Майбороди, буд. 19) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 81766,0 /вісімдесят одна тисяча сімсот шістдесят шість/ грн.; 50 відсотків сплаченого судового збору, в розмірі 1514,0 /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути Державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву та Київській області», 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1514,0 /одна тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн., згідно платіжної інструкції № 551 (внутрішній номер 336909539) від 27 березня 2024р.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2025р.

Суддя: