Справа № 587/1217/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Іволжанської води» (с. Іволжанське, вул. Заводська, 4, Сумського району, Сумської області), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Іволжанської води» (м. Суми, вул. Гагаріна, 9А), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонтан» (м. Суми, вул. Гагаріна, 9), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних збитків, 3% річних, пені,

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2024 року ОСОБА_1 було подано вказану позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Нестеренко М.В. позовні вимоги підтримав.

Представник ТОВ «Завод Іволжанської води» - адвокат Марченко І.В. просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Спір у цій справі є спором про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, інфляційних збитків, 3% річних, пені відповідно до договору оренди від 01.10.2020 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Завод іволжанської води».

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у порядку цивільного судочинства.

Тобто, відсутні підстави для розгляду такого позову в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Іволжанської води» (с. Іволжанське, вул. Заводська, 4, Сумського району, Сумської області), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Іволжанської води» (м. Суми, вул. Гагаріна, 9А), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонтан» (м. Суми, вул. Гагаріна, 9), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості з орендної плати, інфляційних збитків, 3% річних, пені закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Сумського апеляційного суду від 02.01.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів після проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга на була подана.

Суддя О.М.Черних