провадження №: 2/752/455/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про стягнення безпідставно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 33710 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 26.10.2019 № 501199819, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» на суму 47220,64 грн, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн, а всього 47870,64 грн. В ході виконавчого провадження № НОМЕР_2 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 33710, на підставі постанови приватного виконавця Пиць А.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з позивача були стягнуті кошти в розмірі 21634,57 грн. 12.08.2022 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Львівської області Пиць А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 21634,57 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2022 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2024 замінено у даній справі відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на правонаступника найменування Акціонерне товариство «Сенс Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 100).

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

У травні 2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві та вважає його необюгрунтованим, оскільки позивачем належним чином не доведені обставини стягнення коштів на підставі звітів про здійснення відрахування і виплати ТОВ «Нова Пошта» за період грудень 2020 - березень 2021 на суму 903,00 грн, 2213,34 грн, 18518,23 грн. Вважає, що зазначені перерахування мають підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами. Крім того, зазначив, що між позивачем та відповідачем виникли відносини договірні у звязку із укладанням кредитного договору № 501199819 від 26.10.2019, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України, оскільки зобовязання за кердитним договором в повному осбязі позичальником перед банком не виконані.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 33710 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 26.10.2019 № 501199819, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» на суму 47220,64 грн, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн, а всього 47870,64 грн.

29.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 по примусовому виконанню виконавчого напису № 33710 від 05.10.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

04.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 20.04.2021 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «про виконавче провадження».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2022 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Львівської області Пиць А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано виконавчий напис від 29.10.2020 за реєстровим № 33710, вчинений приватним нотаріусом КМНО Харою Наталією Станіславівною про звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 501199819 від 26.10.2019 у розмірі 47870,64 грн на користь АТ «Альфа-Банк» таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 12.09.2022.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

28.10.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій у ВП № НОМЕР_2 та постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході виконавчого провадження № НОМЕР_2 по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 05.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 33710, на підставі постанови приватного виконавця Пиць А.А. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, з позивача були стягнуті кошти в розмірі 21634,57 грн, що підтверджується: звітом про здійснення відрахування і виплати ТОВ «Нова Пошта» (вих. № 1240/вл-2022 від 28.10.2022, період грудень 2020, утримано 903,00 грн); звітом про здійснення відрахування і виплати ТОВ «Нова Пошта» (вих. 1241/вл-2022 від 28.10.2022, період грудень 2020 - березень 2021, утримано 2213,34 грн); звітом про здійснення відрахування і виплати ТОВ «Нова Пошта» (вих. № 1242/вл-2022 від 28.10.2022, період грудень 2020 - березень 2021, утримано 18518,23 грн).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення приватним виконавцем за виконавчим написом нотаріуса грошових коштів, які були утримані приватним виконавцем з доходів позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Встановлені судом обставини, наведені вище не потребують доказування в силу приписів частини четвертої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

З метою досудового вирішення питання позивач 21.10.2022 на адресу відповідача представником позивача був направлений адвокатський запит приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. з вимогою про надання інформації про суму стягнутих коштів в рамках ВП № НОМЕР_2, але відповідь не була ним отримана.

Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, грошові кошти, які були, безпідставно стягнуті з позивача, в період з грудня 2020 по березень 2021, підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 136 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем укладено договір № 21/10-22 про надання правничої (правової) допомоги від 21.10.2022 та підписано Акт від 09.11.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 21.10.2022.

ОСОБА_1 сплатив за надання правничої допомоги за вищевказаним договором 8241,21 грн, що підтверджується дублікатом квитанції Р24А463542829D62110 на суму 8241,21 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі - 8200,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про стягнення безпідставно отриманих коштів.

За таких обставин, вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (ідентифікаційний код: 23494714, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 100)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування безпідставно набутих коштів 21634 (двадцять одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн 57 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (ідентифікаційний код: 23494714, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 100)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 8200 (вісім тисяч двісті) грн 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (ідентифікаційний код: 23494714, місцезнаходження: м. Київ, вул. Васильківська, буд. 100)на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур