Справа №: 671/1666/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість в розмірі 46597 грн. 76 коп., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20.10.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 6032370 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Вказує, що згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 17800 грн., Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (15.10.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

Зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 17800 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Далі, як вказує позивач, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

Зазначає, що до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Заборгованість відповідача склала: сума кредиту - 14612 грн. 02 коп., сума процентів за користування кредитом - 26170 грн. 14 коп., всього 40782,16 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 14612 грн. 02 коп. - тіло кредиту та 26170 грн. 14 коп. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 20 календарних днів - 5815 грн. 06 коп., а всього - 46597 грн. 76 коп.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконала та не повернула кредитні кошти і проценти за користування кредитом, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вказаним договором.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача Столітній М.М. у поданій заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. У поданому відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 вказала, що як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, на підтвердження своїх вимог позивач надав до суду кредитний договір № 6032370, договір факторингу, розрахунок заборгованості. Позивач не надав доказів дотримання порядку укладення кредитного договору та доказів, що саме з цими умовами договору, в тому числі щодо відсоткової ставки та строку кредитування відповідачка ознайомилась та погодилась. Текст кредитного договору відповідачці не направлявся. При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення на телефон або пошту відповідачці, підтвердження останньою пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину та відповідно не вбачається підписання договору цифровим підписом. Так, на підтвердження укладення в електронному вигляді договору № 6032370 про надання споживчого кредиту позивачем долучено до позовної заяви його паперову копію, однак позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова копія цього договору створювалась у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Окрім того, розрахунок заборгованості складений позивачем не є доказом наявності заборгованості оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторонни (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також позивачем неправомірно нараховано проценти. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тож, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 31985 грн. 74 коп. не є співрозмірною сумі кредиту у 17800 грн. 00 коп., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язку на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів, тому розмір процентів підлягає зменшенню. Більше того, як вбачається з розрахунку наданого позивачем, відсотки нараховувались навіть після відступлення права вимоги в загальному розмірі 5815 грн. 60 коп. З моменту передачі прав вимоги за кредитним договором, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» неправомірно здійснювалося нарахування процентів за користування кредитом, оскільки відносини щодо зазначеної заборгованості перебували поза відносинами за кредитним договором. Крім того, є необґрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн. 00 коп. Витрати на правову допомогу є неспівмірними зі складністю справи, часом витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Позовна заява є типовою, категорія справи є нескладною, крім того в матеріалах справи відсутні докази оплати по договору. Враховуючи викладене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, а справу розглядати без її та відповідача участі.

Представник позивача Столітній М.М. подав відповідь на відзив у якому вказав, щозазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на підтвердження укладання договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви № 4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A272987», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог ч. 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. Відповідно до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платіж на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову. Варто зазначити, що відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідач. А тому, жодних сумнівів в тому, що 20.10.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 6032370 про надання споживчого кредиту не виникає. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . Сума заборгованості за договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС Україна». Як первісний кредитор, ТОВ «АВЕНТУС Україна» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Відповідачу проценти нараховано правомірно у межах погодженого строку надання кредиту, у межах нового погодженого строку та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви. Таким чином, факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.10.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6032370 з додатком № 1 до договору, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (A272987) (а.с. 14-19).

Згідно із п. п. 1.3, 1.4, 1.5. договору, товариство надає клієнту кредит в розмірі 17800 грн. 00 коп. строком на 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору. Знижена процентна ставка 1,194% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 19.11.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Пунктом 2.1 договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Також, 20.10.2022 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, за допомогою електронного підпису (А272987), підтвердивши тим, що вона отримала та ознайомилася з інформацією про умови надання кредиту та орієнтовну загальну вартість кредиту, надану виходячи із обраних ним умов надання кредиту.

25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 37-46).

Згідно із витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 6032370 складає 40782 грн. 16 коп., із яких 14612 грн. 02 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 26170 грн. 14 коп. сума заборгованості за процентами за користування позикою (а.с. 35).

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідач з власної волі уклав договір позики на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020 року зазначив, що: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість.

Тож, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору 03.11.2022 року було здійснено платіж на рахунок кредитора в розмірі 6375 грн. 96 коп., а також 03.12.2022 року в розмірі 6687 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 25-33).

Як вбачається із матеріалів справи, переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на вказану відповідачем банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), яке затверджено Постановою Правління НБУ від 03.11.2021 року за № 113, договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог п. 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Згідно із довідкою № БТ/Е-1899, виданою 27.03.2025 року АТ «Універсал Банк», банківська картка № НОМЕР_3 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 . На вказаний картковий рахунок 20.10.2022 року надходили грошові кошти від FUIB MoneyTransfer у сумі 17800 грн. 00 коп.

Тож, як вбачається із вказаної довідки, 20.10.2022 року банк перерахував кредитні кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в силу укладеного договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року, набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 6032370 в розмірі 46597 грн. 76 коп., з яких: 14612 грн. 02 коп. - сума кредиту, 26170 грн. 14 коп. - сума процентів за користування кредитом, 5815 грн. 60 коп. - нараховані проценти за період з 25.09.2023 року по 14.10.2023 року.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, а відтак суд вважає доведеною наявність заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», у зв`язку із чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» вправі ставити вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 6032370 про надання споживчого кредиту в розмірі 46597 грн. 76 коп.

Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1).

У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2422 грн. 40 грн. сплаченого судового збору.

Разом з тим, відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

17.07.2024 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 79-80).

За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом.

Згідно із нормами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності фізичних осіб, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).

Згідно із актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 06.08.2024 року, рахунку на оплату по замовленню № 3941/06/08 від 06.08.2024 року, розмір витрат на правову допомогу складає 10000 грн. 00 коп. (а.с. 24, 34).

Адвокат Столітній Михайло Миколайович, діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 року (а.с. 54).

Тож, враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 128, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 1048-1050, 1054 ч.1 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 6032370 про надання споживчого кредиту в розмірі 46597 грн. 76 коп. (14612 грн. 02 коп. - сума кредиту, 26170 грн. 14 коп. - сума процентів за користування кредитом, 5815 грн. 60 коп. - нараховані проценти за період з 25.09.2023 року по 14.10.2023 року), а також судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп. судового збору та 10000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу,а всього - 59020 грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»(03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2; ).
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 01 квітня 2025 року.

Суддя О.М.Бабій