Справа № 686/6646/24
Провадження № 2/686/833/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

встановив:

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, в обґрунтування якого вказала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2019.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення залишився проживати із позивачкою. Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.04.2018, яке змінено Постановою апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2018, з відповідача стягнено аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу). Виконавче провадження за № ВП 56467794 перебувало на виконанні Києво- Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за яким утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 58264,44 грн.

Проте, у березні 2020 року відповідач самочинно, керуючись вказівками ГО «Батько має право» (злочинна організація, яка допомагає чоловікам після розлучення за гроші отримувати рішення судів на свою користь), без звернення до органу опіки та піклування або до суду змінив місце проживання дитини, почав переховувати сина за різними адресами проживання, чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяючи спілкуватись із сином, в тому числі по телефону, чи за допомогою інших засобів зв`язку.

В зв`язку з зазначеними обставинами позивачка змушена була звернутись до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, до Служби у справах дітей про визначення способу участі матері у вихованні дитини та в зв`язку з невиконанням рішення органу опіки і піклування та чиненням перешкод у спілкуванні з дитиною - із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, які перебувають у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

В травні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, в тому числі і за минулий час (з березня 2020 року). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2021 справа 686/12492/21, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 05.08.2022, позов задоволено частково, припинено з 06.03.2020 стягнення аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частки заробітку та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до його повноліття.

Державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. відкрито виконавче провадження від 21.09.2022 АСВП 69889054, і постанова про звернення стягнення на заробітну плату від 03.10.2022 року була направлена за місцем роботи позивачки - в ТОВ «Універсальні платіжні рішення», якою визначено порядок стягнення, зокрема : Проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику після відрахування податків, в розмірі 50% до повного погашення заборгованості, яка станом на 30.09.2022 складає 121391,40 гри., а з 01.10.2022 нараховувати згідно заробітної плати боржника, а надалі в розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше встановленого Сімейним кодексом України, а саме: не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття. Державний виконавець розрахував суму заборгованості за аліментами за минулий час, а також заборгованість, яка утворилась за час судового розгляду справи, яка склала згідно довідки - розрахунку від 20.10.2022 № 69889054/2 станом на 30.09.2022 - 121 932,92 грн.

Станом на 02.02.2024 заборгованість погашена в сумі 78 475,52 грн. Зокрема, відповідно до довідки від 02.11.2023 № 5 з ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з жовтня 2022 року по серпень 2023 року з заробітку було стягнуто та перераховано відповідно до Постанови державного виконавця від 30.09.2022 року - 111 013, 54 грн., що склало 50% моєї заробітної плати за цей період. З них - 50% (50 506,77 грн - у рахунок боргу, та інших 50%- 50 506,77 грн) у рахунок поточних платежів.

Станом на 02.02.2024 позивачкою сплачено 161 177 грн. 50 коп. аліментів, з них 78 475,52 грн. в рахунок боргу, 82 702,02 грн. в рахунок поточних платежів.

З 2019 року по серпень 2020 року позивачка працювала в Компанії з управління активами «Інвестиційний капітал Україна» та згодом в ТОВ «Інвестиційний капітал Україна», де отримувала хорошу заробітну плату, яка складала в середньому 55 000 грн. на місяць.

У вересні 2020 року позивачка влаштувалась в іншу компанію, - в ТОВ «Універсальні платіжні рішення», де заробітна плата була в 2 рази меншою за попереднє місце роботи (довідка від 02.11.2023 № 5), де працювала до серпня 2023 року. Наразі позивачка працює в ТОВ «ФК «Контрактовий дім», заробітна плата (оклад) складає 25 000 грн., отже, матеріальний стан позивачки значно погіршився.

Крім того, в 2019 році в позивачки діагностували вузловий зоб, кісти обох нирок та вузлову міому матки (доброякісна пухлина, яка потребує постійного медичного нагляду лікування). А після викрадення дитини батьком, з травня 2020 по теперішній час стан здоров`я позивачки значно погіршився, в зв`язку з чим вона змушена була звертатись ще й до інших профільних лікарів: кардіолога, невропатолога, ревматолога та пройти курси дороговартісного лікування. Так, протягом 2020 - по теперішній час позивачка змушена проходити діагностику та курси лікування у профільних лікарів, пройти курс санаторно-курортного лікування в зв`язку з загостренням хронічних хвороб та виявленим захворюванням суглобів.

Погіршення стану здоров`я відповідно потребувало та потребує додаткових витрат на обстеження, діагностику та лікування, що також спричинило погіршення матеріального стану позивачки.

Крім того, у зв`язку з нарахуванням заборгованості за минулий час та із значним терміном розгляду справи про стягнення аліментів в суді (з травня 2021 року по серпень 2022 року) утворилась значна заборгованість, а згідно Постанови державного виконавця з поточної заробітної плати позивачки роботодавець вираховує 50%. Суми, яка залишається не вистачає на лікування, тому позивачка змушена користуватись кредитними коштами.

Крім того, при розгляді судом справи про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина не досліджувались судом інші істотні обставини справи:

Зокрема, позивачка має доньку від першого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у вищому навчальному закладі - Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана на контрактній основі, яка потребує матеріальної допомоги.

Також, позивачка має непрацездатну маму, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Оскільки мама проживає сама (чоловік помер в 2019 році), мама потребує фінансової допомоги.

Також, в зв`язку з тим, що місце проживання дитини з батьком не визначено та з квітня 2020 року справа про визначення місця проживання розглядається судом, то позивачка має також наразі обов`язок по забезпеченню дитині всіх необхідних умов проживання (купівля необхідних меблів, одягу, іграшок, облаштування кімнати тощо).

Враховуючи вищезазначені обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, вважає що є підстави для звільнення від сплати нарахованої заборгованості за аліментами та підстави для зменшення суми відраховуваних аліментів за рішенням суду.

17.05.2024 відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, де вказав, що заперечує позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі бо вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають інтересам дитини - свідчать про недобросовісність і зловживання своїми правами. Фактичне проживання дитини з батьком надає право на стягнення аліментів на його користь. Зобов`язання сплачувати аліменти було укладено на підставі певних обставин, які не змінилися, і тому необхідно продовжувати виконувати ці зобов`язання в повному обсязі. Згідно поданих довідок про заробітну плату ОСОБА_1 має гідний стабільний прибуток, а аліменти стягуються лише з заробітної плати. Однак, заробітна плата це не всі доходи ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не є інвалідом з маленькою пенсією, має медичну страховку і не потребує значних фінансових витрат на ліки. Переважно заявлені витрати на лікування це не часті повторні обстеження, якими не підтверджено прогресування захворювання. Скарги, що довелось скористатись наданою банком можливістю кредитного ліміту (100 000 грн) для оплати навчання повнолітньої дочки в сумі 14 751 грн безпідставні оскільки щонайменше чотири місяці до цього ОСОБА_1 не надає жодних витрат пов`язаних з лікуванням, чи утриманням.

Належні докази наявності на утриманні непрацездатних осіб не надано. З цього питання нововиявлені обставини, які не були відомі на час розгляду справи відсутні. Крім того, є інші особи які мають обов`язки та можливості: чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , старший син ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , батько ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , цивільний чоловік ОСОБА_6 . Немає жодних підстав вважати, що ОСОБА_11 взагалі когось утримує. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13.12.2021 року ОСОБА_1 проживає за своєю адресою з чоловіком ОСОБА_8 . Сім`я ОСОБА_11 , має легковий автомобіль та двокімнатну квартиру в м.Бердичів площею 46 кв.м., яку ОСОБА_1 здає в оренду з 2014 року. В Києві подружжя орендує двокімнатну квартиру площею в 73 кв.м.

Прожитковий мінімум на дитину від 6-18 років складає 3 196 грн. ОСОБА_1 декларує заробітну плату на рівні середньої по регіону (в вакансіях пропонують гідну зарплату плюс премії та бонуси). Розмір щомісячних відрахувань аліментів складає 4-5 тис.грн.

У разі задоволення позовних вимог розмір аліментів стане значно менше прожиткового мінімуму на дитину, що не може відповідати інтересам дитини.

ОСОБА_1 добровільно допомоги на утримання дитини не надавала, не брала участі у додаткових витратах, а аліменти стягуються примусово та несистематично, а також приховує дійсний розмір своїх доходів.

Вищезазначене свідчить, про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 має значні фінансові витрати, які можуть бути підставами для зниження розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, і навпаки, вона цілком в змозі виконувати раніше покладені аліментні зобов`язання.

З свого боку відповідач має чималі витрати на дитину це, і оплата навчання в ТОВ «Центр освіти «Оптима», куди довелось перевести дитину для забезпечення здоров`я та безпеки дитини, а також права дитини на освіту, це і оплата навчання в школі англійської Green Country, це і оплата: гуртків, регулярних занять спортом, відпочинку, придбання одягу, придбання книжок, придбання речей, проведення дозвілля, забезпечення медичного супроводу після випадків фебрильних судом (епілептичного типу) з втратою свідомості.

Також, з відповідачем проживає та знаходиться на його утриманні старший син від попереднього шлюбу ОСОБА_12 , який навчається в ВУЗІ. Крім того, відповідач вже тривалий час утримує своїх батьків (1941 р.н. та 1944 р.н.). За останній час батько переніс кілька складних вартісних операцій - встановлено кардіостимулятор, видалена злоякісна пухлина, видалено нирку. Пройшов курс хіміотерапії і досі ще на суворій дієті та під супроводом лікарів. Мати інвалід III групи, виснажена після тривалого догляду за батьком теж проходить лікування. В зв`язку з неможливістю бути постійно присутнім (батьки проживають в м. Хмельницький) вже деякий час відповідач щомісяця перераховує по 10 000 грн. на утримання батьків - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Позивач не підтвердила належними та допустимими доказами наявність у неї тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення, яка б виникла після набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року, тобто після 05 серпня 2022 року, і це б зумовило виникнення у неї заборгованості з аліментів.

Позивач не надала жодних належних та допустимих доказів того, що після 05 серпня 2022 року у неї змінився матеріальний або сімейний стан чи погіршилось її здоров`я.

Усі обставини на які посилається позивач, як то утримання та оплата навчання доньки ОСОБА_6 2002 року народження, яка досягла повноліття, утримання матері ОСОБА_15 , чоловік якої помер у 2019 році, захворювання Позивача - існували на момент розгляду справи про стягнення з неї аліментів на утримання сина, і під час ухвалення рішення їх була надана оцінка, такі обставини не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, просить в позові відмовити.

05.06.2024 позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та просить звільнити від сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 01.02.2024 становить 48 842 грн. 85 коп.

05.06.2024 позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, де зазначила, що з наявних доказів вбачається, що дохід позивачки починаючи з 4 кварталу 2020 року, зокрема з вересня 2020 року значно знизився, в зв`язку з тим, що позивачка змушена була у серпні 2020 року звільнитись з попередньої роботи в зв`язку з необхідністю вжиття заходів щодо розшуку, повернення, участі в судах, щодо самочинної зміни ОСОБА_3 місця проживання сина.

Щодо наявності медичної страховки на випадок хвороби - наразі позивачка не має жодних договорів зі страховими компаніями. Медичне страхування частково було забезпечено колишнім роботодавцем, та як свідчать відомості ДПС, - останній раз страхова компанія «Арсенал Страхування» частково покривала витрати на медичне забезпечення в жовтні 2021 року. Після того, жодного покриття на медичне забезпечення не здійснювалось, що підтверджується відомостями з Державної податкової служби. Всі витрати по забезпеченню діагностики та лікування позивачка забезпечує самостійно.

Щодо витрат відповідача на дитину, то згідно здійсненого аналізу витрат на дитину, докази яких надано ОСОБА_3 у відзиві, за період з червня 2020 року по квітень 2024 року (майже за 4 роки) ОСОБА_3 витрачено на дитину (на оплату навчання в школі «Оптіма», на лікування, придбання одягу, ліків, відвідування гуртків, оздоровчі послуги) на загальну суму 130 677,68 грн Разом з тим позивачкою сплачено аліментів (враховуючи заборгованість за аліментами) за період з вересня 2022 року по квітень 2024 року на загальну суму - 200 622, 50 грн (196 396,00 гривень згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 03.05.2024 № 69889054/2 та згідно квитанції AT «Ощадбанк» від 15.09.2022 ОСОБА_1 сплачено аліменти у розмірі 4226,50 грн. (негайне виконання рішення суду в межах платежу за 1 місяць, згідно ВП №68113099). Таким чином, всього станом на 03.05.2024 року позивачкою сплачено аліментів на суму 200 622, 50 грн, що на 69 944, 82 грн. більше ніж загальна сума витрат ОСОБА_3 на дитину за період з червня 2020 року по квітень 2024 року.

Сплата ОСОБА_3 навчання у дистанційній платній школі «Оптіма» зумовлена тим, що в 2020 році ОСОБА_3 після самочинної зміни місця проживання дитини, без згоди позивачки забрав документи сина зі школи № 231 м. Києва, де було забезпечено безоплатне навчання сина та перевів його повністю на дистанційну форму навчання в школу «Оптіма», щоб позивачка не мала змоги приходити в школу. Тому ці витрати не зумовлені необхідністю навчання дитини в цій школі, а зумовлені тим, щоб ізолювати дитину від матері та навколишнього світу.

Наведений підрахунок та докази, які містяться в матеріалах справи свідчать, що ОСОБА_3 наразі не несе власних витрат на дитину взагалі, всі витрати на дитину покриваються за рахунок сплачених позивачкою аліментів, а залишок коштів ОСОБА_3 очевидно спрямовується на інші цілі, ніж на забезпечення потреб дитини.

ОСОБА_3 у своєму відзиві вказує, що утримує своїх непрацездатних батьків, проте не надає доказів, що його батьки потребують постійного утримання. Можливо батьки ОСОБА_3 і потребують певної матеріальної підтримки, яку зобов`язаний надавати ОСОБА_3 , але очевидно, що вони не потребують постійного утримання з боку ОСОБА_3 , адже мають у власності при наймі 2 квартири.

Незрозуміло навіщо ОСОБА_3 за власною ініціативою перераховує аліменти 22-х річному синові, який проживає разом з ним, при цьому не надає доказів, що син потребує матеріальної допомоги, чи продовжує навчання в закладі освіти. Очевидно, що це є нічим іншим, як створення «штучного» навантаження на бюджет ОСОБА_3 .

19.07.2024 відповідач ОСОБА_3 подав заперечення на відповідь на відзив, де зазначив, що значних змін у розмірі доходу за період з моменту постановлення рішення суду І інстанції до ухвалення постанови апеляційної інстанції не відбувалось.

Висновок ОСОБА_1 про те, що нею «сплачено аліментів на суму 200 622,50 грн., що на 69 944,82 грн. більше ніж загальна сума витрат ОСОБА_3 на дитину за період з червня 2020року по квітень 2024 року» є хибним і не відповідає обставинам справи, оскільки, як неодноразово вказував ОСОБА_3 , він не надає квитанцій на підтвердження усіх витрат на дитину.

Слід зауважити, що позов ОСОБА_1 заявлений з тих підстав, що погіршився її матеріальний стан, у неї є інші утриманці, погіршився її стан здоров`я, а тому розмір витрат на дитину, які несе ОСОБА_3 , не відносяться до предмету доказування у межах цієї справи.

Твердження ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 наразі не несе власних витрат на дитину взагалі, всі витрати на дитину покриваються за рахунок сплачених аліментів, а залишок коштів ОСОБА_3 очевидно спрямовується на інші цілі, ніж на забезпечення потреб дитини, не відповідає обставинам справи та не підтверджене належними та допустимими доказами.

Твердження ОСОБА_1 щодо витрачання коштів ОСОБА_3 на власні потреби, чи утримання сина виключно за рахунок її коштів, є лише припущенням, на яких доказування не може базуватися, а для встановлення фактів нецільового витрачання аліментів існує процедура визначена статтею 186 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 не надала доказів звернення чи встановлення фактів нецільового витрачання аліментів.

Навчання ОСОБА_16 у школі «Оптіма» було зумовлене введенням 12 березня 2020 року на усій території України було карантину відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", який діяв до 30 червня 2023 року, а також з 24 лютого 2022 року - воєнним станом, та забезпечує ОСОБА_16 стабільне безперебійне навчання за нинішніх умов, яке дає відмінні результати.

Перебування у провадженні суду справ про визначення місця проживання дитини та про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини ніким чином не впливає на обов`язок матері забезпечувати достатній рівень життя своєму синові.

Наголошує, що заборгованість ОСОБА_1 спричинена не тяжкою хворобою, або іншою обставиною, що має істотне значення.

Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, зумовлена тим, що в добровільному порядку вона відмовлялась приймати участь в утриманні свого сина ОСОБА_16 .

Перекладати наразі свій вибір і свою відповідальність на дитину, та позбавляти ОСОБА_16 належних йому аліментів, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили, є несправедливим і недобросовісним.

Наведені ОСОБА_1 обставини не підтверджують існування тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення, які зумовили виникнення заборгованості зі сплати аліментів,просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просять в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.06.2019. В даному шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.04.2018, яке змінено Постановою апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2018, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17 стягнено аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2021 справа 686/12492/21, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 05.08.2022, припинено з 06.03.2020 стягнення аліментів з ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частки заробітку та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до його повноліття.

Державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. відкрито виконавче провадження від 21.09.2022 АСВП 69889054.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Бабенко О.О. від 17.10.2024 ВП № 69889054/2 станом на вересень 2024 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження становить 39 438,63 грн., а сукупний розмір заборгованості становить 24 382,31 грн., при цьому станом на 01.02.2024 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження становить 73 526,09 грн., а сукупний розмір заборгованості становить 68 593,12грн.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 вказала, що погіршився її матеріальний стан, у неї є інші утриманці, погіршився її стан здоров`я, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів, визначених згідно рішення суду та часткового звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою старшого державного виконавця Подільського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бабенко О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 686/12492/21 від 25.08.2022 звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 з проведенням щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику після відрахувань податків, в розмірі 50% до повного погашення заборгованості, яка станом на 30.09.2022 складає 121 391,10 грн., а з 01.10.2022 нараховувати згідно заробітної плати боржника, а надалі в розмірі частини щомісячно на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше встановленого Сімейним кодексом України, а саме, не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.12.2021 справа № 686/12492/21 встановлено, що на час вирішення спору про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , остання з 07.09.2020 працювала в ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на посаді начальника відділу і отримувала заробітну плату в розмірі 44275грн. на місяць.

Згідно довідок ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про доходи від 21.11.2023 № КД000000043, від 07.05.2024 № КД000000013, ОСОБА_1 з період з серпня 2023 року по квітень 2024 року нарахована заробітна плата в розмірі 25000грн. щомісячно.

Відповідно до договорів з Київським національним економічним університетом ім. Вадима Гетьмана від 19.08.2019, 10.09.2021 № 197022, від 01.09.2023 № ОСОБА_1 було сплачено за навчання доньки (від першого шлюбу) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно платіжних інструкцій: від 30.08.2019-4 533 грн; від 30.09.2019 - 4 533 грн; від 29.11.20149-4 535 грн; від 16.02.2020 - 13 600 грн; від 11.08.2020 - 6936 грн; від 31.08.2020 - 6936 грн; від 17.02.2021 - 13872 грн; від 20.09.2021 - 9 100 грн; від 15.02.2022 - 9 100 грн; від 01.08.2022 - 8 100 грн; від 23.09.2023 - 14750 грн; від 04.02.2024 - 14 750 грн., всього на суму 110 743 грн.

Крім цього, мати позивачки ОСОБА_7 має відповідно до Довідки до Акта огляду МСЕК Серія ЖИА № 132490 від 18.01.2010 року, третю групу інвалідності загального захворювання, безтерміново.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Крім цього, з 2019 року позивачка проходить обстеження та лікування з приводу захворювань (вузловий зоб, кісти обох нирок та вузлова міома матки), що свідчить про погіршення стану здоров`я позивачки (т.1 а.с. 85-106).

Враховуючи вищевикладене, оскільки до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів вже після їх присудження судовим рішенням, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано настання у платника аліментів таких змін після 2022 року, які в своєму сукупному розмірі вплинули на її здатність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, утриманням якого також має опікуватись і відповідач, з рахуванням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на 2024 рік - 3196 грн.)

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аліменти, стягнені на користь одного з батьків на утримання дитини, є відшкодуванням звичайних витрат спрямованих на забезпечення потреб та інтересів дитини для її повноцінного розвитку. Оплата ж навчання в приватних навчальних закладах не є звичайними витратами, що охоплюються поняттям аліментів. За доведеності особливих обставин оплата навчання дитини в таких закладах може бути підставою для стягнення додаткових витрат.

Враховуючи вище викладе суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц.

Отже, суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

В обґрунтування підстав для звільнення від сплати аліментів позивачка вказала, що станом на 01.02.2024 року нею погашено заборгованість, яка виникла за минулий час та заборгованість, яка виникла за час розгляду справи судом у сумі 78 475 грн.52 коп. поточної заборгованості, яка б виникла з її вини, наразі немає, проте зазначені обставини не виключними в розумінні ст. 197 СК України, інших обставин, що мають істотне значення, позивач не зазначила, у зв`язку з чим в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192, 197 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року та стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РОНКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення 25.03.2025.

Суддя: