31.03.2025
справа № 642/1649/25
провадження №2/642/903/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ястребової Євгенії Богданівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулася до суду із даним позовом.

Як вбачається з позову, адвокат просить розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так, підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудна даному суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до правил загальної підсудності, визначеної ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом із тим, у ч.2 ст. 28 ЦПК України передбачені випадки альтернативної підсудності, зокрема позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Представник Горощук В.В. звернулася з даним позовом про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання позивачки.

Однак, адвокатом Ястребовою Є. Б. в позовній заяві не зазначено відомостей щодо можливості застосування альтернативної підсудності.

Так, представником позивчаки вказано, що на підставі ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позов пред`являється за місцем реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Дана справа, виходячи зі змісту вимог, не є справою виключної підсудності; даних про домовленість між сторонами розгляду справи за місцезнаходженням позивача у матеріалах справи не має, підтверджень наявності зазначених у ч. 2 ст. 28 ЦПК України виключних обставин (знаходження на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, або такого стану здоров`я чи інших поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача) для вибору підсудності по справі про розірвання шлюбу позивачем не надано.

Тобто, при зверненні до суду з позовом, позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, та, що місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи) є адреса, що територіально відноситься до Ленінського району м. Харкова, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності вказаної справи саме Ленінському районному суду міста Харкова.

Відтак, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Ястребова Є.Б. має конкретизувати на яких підставах звертається із позовом саме до Ленінського району м. Харкова.

Суд також звертає увагу на положення статей 175, 177 ЦПК України, якими встановлені вимоги до позовної заяви.

На виконання п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч зазначеній вимозі адвокат не зазначила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Крім того, всупереч вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить адреси проживання чи перебування відповідача.

Представник позивача як адресу місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 зазначила лише назву села с.Високий, Харківської області, Харківського району. Вулицю, номер будинку та/або квартири, поштовий індекс адвокат не зазначила.

Незважаючи на те, що позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", у ній має бути зазначена адреса, на яку суд та/або інші учасники справи за необхідності матимуть змогу направляти позивачеві поштову кореспонденцію, пов`язану із розглядом цієї справи.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості перевірити дотримання правил альтернативної підсудності та вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначеного недоліку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 175, 177 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ястребової Євгенії Богданівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Гримайло