Справа № 674/1722/24
Провадження № 2/674/120/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

представника позивача Пономаренко Д.Ю.,

представника відповідача Наталюка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ " Коллект Центр" звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами № від 08.11.2019 року та №956643 від 20.09.2021 року в загальному розмірі 42180 грн. 22 коп., а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що між відповідачкою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфінанс" було укладено електронний договір позики № від 08.11.2019. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з остаточним терміном повернення траншу, не пізніше строку користування траншем. Відповідно до умов договору, кредит (транш) надається позичальнику на підставі особисто підписаної позичальником заявки- анкети. Пропозиція (оферта) на отримання 5 траншу згідно анкети-заявки № від 16.03.2020 підписано позичальником електронним цифровим підписом позичальника.

14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема за договором позики № від 08 листопада 2019 року.

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року відступило право боргової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № від 08 листопада 2019 року.

На підставі вказаних договорів до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № на день формування позовної заяви становить 35343 грн. 29 коп., з яких 1970 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 33 373 грн. 29 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Крім того, 20 вересня 2021 року між відповідачкою ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір №956643, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., відсоткова ставка - 2,00 %, яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення позики.

25 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором, у т.ч. за договором №956643.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за договором №956643.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №956643 від 20.09.2021 року становить 6836,93 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4800,00 грн. заборгованість за процентами, 32,00 грн. інфляційні збитки, 4,93 грн. нараховані 3% річних.

Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 19 листопада 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року продовжено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позов та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляд справи в порядку строщеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник позивача просить відмовити у задоволенні позову з таких підстав. У справах щодо стягнення кредитної заборгованості необхідним є дослідження первинних документів .У постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15, від 14.06.2018 року у справі №364/737/17 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору. Позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачкою кредитів від ТОВ "Інфінанс" та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» , в зв`язку з чим доводи позивача щодо виникнення договірних відносин між ТОВ "Інфінанс" та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачкою не підтверджені належними доказами.

За договором № від 08.11.2019 р. відповідачка взяла лише перший кредит (транш) і більше не користувалась іншими траншами, тому діє лише п.1.6 Договору про строк кредитування терміном на 30 днів. Тому, не може виникати питання стосовно стягнення відсотків за інший період ніж той, що чітко передбачений договором.

Термін кредитування за кредитним договором №956643 від 20.09.2021 не більше 90 календарних днів. Позивач бажає стягнути заборгованість за нарахованими процентами, що в 19 разів перевищує суму самої заборгованості.

Відсотки з кредитними договорами нараховано поза строком кредитування. При цьому позивач не заявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, суду не надано до позовної заяви розрахунків заборгованості по кредитному договору, що унеможливлює встановлення суми заборгованості, за який період були нараховані відсотки за кредитним договором, їх розмір та процентна ставка, що було б беззаперечним доказом взагалі наявності заборгованості.

Від представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив, у якій остання підтримала позовні вимоги та просила задовольнити повністю з таких підстав. 08.11.2019 між ТОВ "Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір надання позики № . 20.09.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 956643. Договори укладено згідно з п.3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір позики № та Договір позики №956643 підписано позичальником електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавців. Сторонами буди вчинені всі необхідні дії, спрямовані на набуття цивільних прав і обов`язків , що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього правочину,а саме укладання та підписання кредитного договору.

Таким чином, позикодавець ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» належним чином виконали свої зобов`язання за Договорами, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договорів, що підтверджується відповідними доказами. Доказів зворотного відповідачем не надано. Відповідачем не надано жодного доказу того, що нею оспорювались кредитні договори. Таким чином вбачається, що кредитні договори не оспорювались та не визнавались судом недійсними, тому є чинними. Також, відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою здійснювались погашення за отриманими кредитними коштами. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця, є визнанням існування зобов`язань за Договором, що, у свою чергу, фактично вказує на підтвердження волевиявлення відповідачки на укладення договору та погодження всіх умов договору. Адже, без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати кошти.

Щодо перерахування коштів. Відповідно до наявної в матеріалах справи Квитанції до Договору № від 08.11.2019 року вбачається, що на картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) був здійснений переказ грошових коштів у розмірі 1 970,00 грн. від 16.03.2020 року (отримання 5-го траншу за договором, згідно Пропозиції та Акцепту оферти від 16.03.2020 року).

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки до Договору № 956643 від 20.09.2021 року вбачається, що на картку № НОМЕР_3 був здійснений переказ грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. від 20.09.2021 року.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.

Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Відповідачка вказує лише на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає.

Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за отриманим 5-м траншем за Договором надання позики проведено за період з 16.03.2020 р. по 07.11.2022 р., тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення Договору (08.11.2019 року). А тому, є правомірним, відповідає умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства і підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки фінансова установа, правонаступником якої за договором факторингу (та договором відступлення прав вимоги) є позивач, виконала всі передбачені кредитним договором умови щодо надання відповідачу кредитних коштів, а остання кошти отримала, однак свої зобов`язання щодо їх повернення відповідно до умов договору не виконала, вимога позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу кредиту та заборгованості за відсотками ґрунтується на вимогах закону, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивовано тим, що із доданого до позову розрахунку заборгованості за договором № від 22 грудня 2020 року підписаного директором ТОВ «Інфінанс» Балабко О.О. вбачається, що 31 січня 2021 року був здійснений платіж в сумі 1000 грн. Крім того з даного розрахунку вбачається, що дні користування кредитом - 40, дні прострочення 10. Розрахунок не відповідає умовам договору, оскільки згідно Акцепту оферти від 22 грудня 2020 р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 від 22 грудня 2020 та отримання кредиту згідно та заявки -анкети №3396747 від 22 грудня 2020 р. Строк користування кредитом - 30 днів.

За змістом письмових пояснень представник позивача вказав, що заперечення на відповідь на відзив є необгрунтованими, такими, що не стосуються погоджених умов кредитного договору. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс» за договором № від 08.11.2019 року та Пропозиції (Оферта) на отримання 5 траншу згідно Заявки-анкети № від 16.03.2020 року в рамках Договору про надання позики, відповідачем не були здійснені погашення, на які посилається представник відповідача, а саме не було проведено сплату у розмірі 1000 грн. від 31.01.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача Пономаренко Д.Ю. позовну заяву підтримав повністю та просив задовольнити з підстав викладених у ній.

В судовому засіданні представник відповідачки Наталюк Н.М. просив у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши представника позивача, предстаника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

08.11.2019 між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №, підписанй електронним цифровим підписом позичальника, а саме одноразовим ідентифікатором.

За умовами п.1.2. Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії частинами (траншами) в межах строку дії кредитного договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем. Загальний (максимальний) розмір кредитної лініії 20 000 грн. (п.1.5. Договору). Максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка 1, 75 % на один календарний день (п.1.6. Договору).

Відповідно п.1.7. Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладання Договору позичальнку надається право користуватись кредитними коштами, які позивальник зобовязаний повернути в рамках надання кредиту на умовах Договору та правил.

16.03.2020 відповідачка ОСОБА_1 підписала електронним цифровим підписом заявку-анкету № на отримання кредиту в сумі 1970 грн, термін кредиту 30 днів, спосіб отримання кредиту платіжна картка (реквізити 897311). На підставі зазначеної заявки-анкети ТОВ «Інфінанс» надало пропозицію (оферту) 5 траншу кредиту в рамках дії договору № від 08.11.2019. За змістом оферти ОСОБА_1 запропоновано прийняти умови кредиту (траншу): розмір кредиту 1970 грн., строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору позики 3 роки, відсоткова ставка 1,75% в день за користування кредитом. Того ж дня, відповідака акцептувала пропозицію на перелічених вище умовах, підписавши акцепт електронним підписом.

Первісний кредитор виконав умови Договору, перерахувавши ОСОБА_1 обумовлену суму 5 траншу 1970 грн., що підтверджується квитанцією за сплату №51127441 від 16.03.2020.

Зазанчена квитанція є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджує належне виконання своїх зобов`язань зі сторони Кредитодавця.

На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідачка отримала кредит, є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.

Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Договір про надання кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є укладеним між сторонами належним чином, також, належним чином підписано акцепт про надання 5 траншу кредиту, отже, ОСОБА_1 власним волевиявленням погодила всі його умови, включно зі строком договору 3 роки. Доказів того, що під час підписання кредитного договору, акцепту, відповідачка була обмежена у праві вибору кредитної установи та умов кредитування, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачка на обгрунтування відзиву не надала суду доказів на підтвердження того, що її персональні дані включно з номером паспорта, ідентифікаційного номера, номеру телефону, а також інформація, що містить банківську таємницю про номер карткового рахунку вибула поза її волею. Доказів неналежності відповідачці банківської картки, а також відсутності факту зарахування кредитних коштів за кредитним договором № від 08.11.2019 року також не подано.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Інфінанс», станом на 14.07.2021 (на день укладання договору факторингу) відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 по тілу кредиту 1970 грн., по відсоткам 16756 грн. 34 коп. Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала суду власний контр - розрахунок.

14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників зокрема за договором позики № від 08 листопада 2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 07.11.2022 (останній день строку дії кредитного договору 36 міс.) відповідачка ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 по тілу кредиту 1970 грн., заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги 16756 грн., 34 коп., нараховані відсотки за кредитним договором 16 616 грн., 95 коп., а всього 35343 грн. 29 коп.. Відповідачка не скористалась своїм правом та не подала суду власний контр - розрахунок.

В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023 від 10 березня 2023 року відступило право боргової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № від 08 листопада 2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № на суму 35343,29 грн., зокрема, 1970,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33373,29 грн. заборгованість по процентам.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 08.11.2019 вбачається, що станом на 03.10.2024 вона становить 35343,29 грн., з яких: 1970,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 33373,29 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, тобто виключно в межах строку дії кредитного договору - 36 календарних місяців (з 08.11.2019 року по 07.11.2022). Правильність означеного розрахунку заборгованості відповідачкою також не спростовано.

При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Частиною 2 статті 639 ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Отже, ОСОБА_1 уклала договір позики № від 08.11.2019 року шляхом підписання його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, погодивши всі його умови включно зі строком дії 36 місяців та відсотковою ставкою 1,75% на день. В подальшому, 16.03.2020 відповідачка отримала 5 транш в розмірі 1970 грн., проте на час розгляду справи кредитні кошти не повернула та не сплатила проценти за користування ними.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, враховуючи те, що ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», а в свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ « Коллект Центр» за договором надання позики № до боржника ОСОБА_1 , у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим Договором.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та обставин, за яких відповідачка ОСОБА_1 , в порушення умов кредитного договору, не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором надання позики №, яка складається із 1970,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33373,29 грн. заборгованість за відсотками, в межах строку дії кредитного договору 36 місяців.

Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики№956643, слід зазначити наступне.

20 вересня 2021 року між відповідачкою ОСОБА_1 та Товарисвтом з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір №956643, відповідно до умов якого відповідачка отримує кредит у розмірі 2000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, відсоткова ставка - 2,00 % за один день користування.

За умовами Договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, шляхом перерахування їх на банківський рахунок позичальника.

25 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором, у т.ч. за договором №956643.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за договором №956643.

За змістом розрахунку, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №956643 від 20.09.2021 року становить 6836,93 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4800,00 грн. заборгованість за процентами, 32,00 грн. інфляційні збитки, 4,93 грн. нараховані 3% річних.

Разом з цим, додані до позовної заяви розрахунок заборгованості та довідка №05/09-202-2/ТНПП від 05.09.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінекспрес", з якої вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінекспрес", від імені платника ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" здійснено грошовий переказ 20.09.2021 року на суму 2000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_3 , номер платежу 6643, не свідчать про отримання відповідачкою кредитних коштів, оскільки не є первинними бухгалтерськими документами.

Зазначені розрахунок та довідка є внутрішніми документами фінансових установ, не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки законодавство чітко встановлює перелік документів, на підставі яких здійснюється переказ і видача коштів з рахунків, за відсутності таких доказів у позивача вищевикладене означає недоведеність позовних вимог, що унеможливлює стягнення будь-яких коштів. Суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду представник позивача виявляв намір подати клопотання про витребування доказів, для чого судом було оголошено перерву, проте таке клопотання не подано.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку із не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за кредитним договором №956643 відсутні, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №956643 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 83,79% (35343,29 х 100 : 42180,22), судовий збір слід стягнути в розмірі 2029 грн. 72 коп. (2422,40 х 83,79 : 100).

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", (місцезнаходження м.Київ вул.Мечнікова,3 офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926), заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 року в сумі 35343,29 (тридцять п`ять тисяч триста сорок три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", (місцезнаходження м.Київ вул.Мечнікова,3 офіс 306, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2029 ( дві тисячі двадцять дев`ять) гривень 72 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 березня 2025 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова