Крижопільський районний суд Вінницької області
2-о/134/29/2025
Справа № 134/477/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Лабая О.В.

з участю секретаря: Трачук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Глушкової О.І. заінтересована особа: Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Глушкова О.І. звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Енергодар Васильківського району, Запорізької області, померла його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Анатолівка Нижньосірогозького району Херсонської області, про що 06.11.2024 року Територіальним відділом РАЦС міста Енергодар Управління РАЦС Запорізької області видано свідоцтво про смерть. Вказане свідоцтво видано на підставі медичного свідоцтва про смерть «Медико санітарної частини № НОМЕР_1 » Федеральної державної бюджетної установи «Південний окружний медичний центр Федерального медико біологічного агентства» серія 23 №202040137 від 02.11.2024. Свідоцтво про смерть видане органами Російської Федерації на тимчасово окупованій території, що не визнається на території України.

Встановлення факту смерті йому потрібно для належної реєстрації смерті дружини та отримання свідоцтва про смерть державного зразка.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання представник не з`явилися, у заяві вказав про розгляд справи без участі представника та заявника.

Представник заінтересованої особи - Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення заяви заперечень не має.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками за межами такої території України.

Згідно із ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Енергодар Васильківського району Запорізької області, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно свідоцтва про шлюб є дружиною заявника, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 .

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть виданого на підставі медичного свідоцтва про смерть «Медико санітарної частини №145» Федеральної державної бюджетної установи «Південний окружний медичний центр Федерального медико біологічного агентства» серія 23 №202040137 від 02.11.2024. Свідоцтво про смерть видане органами Російської Федерації.

Місце смерті ОСОБА_2 , є тимчасово окупованою територією України, згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерством розвитку громад та території України 28.02.2025 № 376 Енергодарська міська територіальна громада Васильківського району Запорізької області перебуває в тимчасовій окупації з 04.03.2022.

Оскільки дружина заявника померла на тимчасово окупованій території України, указані обставини перешкоджають їй зареєструвати факт смерті у встановленому законодавством порядку на території України.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема свідоцтвом про народження), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст.ст.58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Допустимими є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості наданих заявницею доказів, слід виходити із положень ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до яких будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі в частині встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до вимог українського законодавства є джерело права.

Згідно рішень ЄСПЛ у справах проти Туреччини ( "Loizidou v Turkey», «Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) суд наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою].

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти у відповідності до сформульованого Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Оскільки реєстрація смерті громадянки ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки ОСОБА_2 , у місті Енергодар Васильківського району Запорізької області.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст.81,263-265,315,317,319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Анатолівка Нижньосірогозького району Херсонської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Енергодар Васильківського району Запорізької області.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження смт Крижопіль, вул. Соборна, 20 Вінницької області.

Суддя: