Дата документу 27.03.2025Справа № 554/4083/25
Провадження № 2-о/554/167/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

головуючого судді Материнко М.О.,

за участю секретаря судових засідань - Кашуби В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу ОСОБА_2 обмежувального припису строком на 6 місяців, оскільки його син ОСОБА_3 упродовж останніх п`яти років систематично вчиняє відносно нього фізичне та психологічне домашнє насильство, а саме: зловживаючи алкоголем вчиняє сварки з нецензурною лайкою, висловлює погрози фізичною розправою, хапає за шию та руки завдає фізичні удари по голові та тулубу, переслідує його, вчиняє дані протиправні дії щодо нього як на одинці так і в присутності близьких. В наслідок такої агресивної поведінки відносно нього, він змушений систематично викликані поліцію. За результатами виїзду нарядів поліції відносно ОСОБА_2 12.03.2025 складено терміновий заборонний припис, серії ДА № 586842 строком на10 діб, з 17 год. 10 хв. 12.03.2025 до 17 год. 10 хв. 22.03.2025. Проте, терміновий заборонний припис поліції та їх роз`яснення і попередження не виконують жодної захисної та запобіжної функції на попередження вчинення насильства з боку ОСОБА_2 . Останній погрожував йому повернутися 22.03.2025 та вчинити над ним фізичну розправу. Тому він змушений звернутися до суду з даною заявою для видачі стосовно ОСОБА_2 обмежувального припису.

Представник заявника адвоката Волков Д.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заявника, заяву підтримували та просили суд її задовольнити.

Особа стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши заявницю, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 та особа стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 проживають разом та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

12.03.2025 року стосовно кривдника ОСОБА_2 співробітниками поліції винесено терміновий заборонний припис у зв`язку із скоєнням домашнього насилля відносно батька ОСОБА_1 із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб.

Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так,Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

З матеріалів справи вбачається, заявник ОСОБА_1 зверталася до поліції з приводу дій її сина ОСОБА_3 щодо нього.

Так, 12.03.2025 року відносно кривдника ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №586842, який вчинив домашнє насильство за місцем мешкання відносно ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі за №756/3859/19 зроблено висновок про те, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі за №754/11171/19 зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

З огляду на вказані обставини, які свідчать про вчинення ОСОБА_2 домашнього насилля відносно свого батька, з метою запобігання продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 відносно заявника домашнього насильства, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису строком на 6 місяці, а тому заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 273, 305-1, 350-1, 350-3, 350-4,354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити .

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на строк шість місяців, яким :

заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань до 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися більше ніж на 100 метрів до місця перебування чи роботи ОСОБА_1 та переслідувати його;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ним без згоди;

-заборонити ОСОБА_2 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати в будь-який інший спосіб через засоби зв`язку та через інших осіб без її згоди.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Материнко