справа № 202/7115/24
№ провадження 4-с/208/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання бездіяльності начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2024 року на розгляд Красноармійського міськрайонного суду пред`явлено вказану скаргу, в якій ОСОБА_1 просить: скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції №В/13/2 від 28.07.2009 року, на квартиру АДРЕСА_1 належну на праві власності ОСОБА_1 , відомості про який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом №8920362 від 28.07.2009 року Дніпровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Назаренко Г. В. від 16.07.2024 року справа була прийнята до провадження та призначений судовий розгляд (а. с. 27).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

16.12.2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А. С. від 10.01.2025 року справа була прийнята до провадження та призначений судовий розгляд на 20.01.2025 року (а. с. 32).

Скарга вмотивована тим, що заявник ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 28.04.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за №11801 володіє квартирою АДРЕСА_1 , якою мав намір розпорядитися на власний розсуд. Коли, приблизно у січні 2024 року, звернувся до нотаріуса, то йому стало відомо, що на вказану квартиру накладено заборону на її відчуження на підставі постанови В/13/2 від 28.07.2009 року, виданої державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції, про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, яку було зареєстровано Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 8920362 від 28.07.2009 року. (а.с. 1-6)

На запит представника заявника Індустріальний відділ ДВС надав відповідь, що обтяження №8920362, яке накладено державним виконавцем Індустріального відділу ДВС Ванжа О. В. постановою В/13/2 від 28.07.2009 року наявне, однак, згідно даних АСВП, у відділі відсутня інформація про виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт на майно боржника (а.с. 145)

Керівник Індустріального відділу ДВС відмовив заявнику в задоволенні клопотання про зняття арешту, який має бути знятий без наявності відкритого виконавчого провадження у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», проте надав суперечливу попередній інформацію, що згідно відомостей АСВП, в Індустріальному відділі ДВС у місті Дніпрі в період з 16.02.2007 року по 26.12.2011 року на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №10866685 з примусового виконання виконавчого листа №1-635 від 15.01.2007 року виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 25 000 гривень, в межах якого накладено арешт на майно боржника та внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Вказане виконавче провадження було завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що державним виконавцем 26.12.2011 року винесена постанова повернення виконавчого документа стягувачу.

Матеріали виконавчого провадження за 2011 рік знищені, у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Повторно вказаний виконавчий документ до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання не пред`являвся, на виконанні не перебуває (а. с. 24-25).

Проте, обтяження зареєстроване на підставі постанови державного виконавця про арешт майна у виконавчому провадженні №10866685 з примусового виконання виконавчого листа №1635 від 15.01.2007 року залишаються чинними.

Враховуючи вказану обставину, представник заявника ОСОБА_3 звернулася до начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування вказаного обтяження.

Листом №28876 від 09.05.2024 року начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у задоволенні клопотання рекомендував звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту. При цьому, підтвердив, що виконавче провадження №10866685 було завершене, повторно виконавчий документ стягувачем до виконання не пред`являлися і матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із спливом строку зберігання.

Вважаючи неправомірними дії начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не зняття арешту накладеного на майно боржника ОСОБА_1 , заявник звернувся до суду із скаргою. (а. с. 1-6).

Скарга призначена до розгляду в порядку ст. 450 ЦПК України.

Начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, виклики до суду ігнорував. Представника відділу за довіреністю не направив. Письмову відповідь на скаргу не надав. Причина його неявки суду не відома.

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржується.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій підтримав доводи скарги та просив провести її розгляд без його участі. (а .с. 39)

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Про порушення свого права заявник дізнався 09.05.2024 року. Вважає, що бездіяльність представника виконавчої служби є триваючим порушенням, а тому строк для звернення до суду з цією скаргою не порушений.

В провадженні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №10866685, відкрите на підставі виконавчого документу №1635 від 15.01.2007 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 25 000 гривень.

Постановою державного виконавця від 26.12.2011 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу.

Матеріали виконавчого провадження знищені, у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Виконавчий документ, на момент надання відповіді, на виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Згідно відповіді, наданої Красноармійським міськрайонним судом Донецької області кримінальна справа відносно ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в архіві суду не перебуває у зв`язку із загостренням військової агресії росії проти України архівні справи були евакуйовані поза межі території Донецької області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови в знятті арешту з майна боржника, вбачаються порушення конституційних прав скаржника, а саме стаття 41, якою передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Так, після завершення виконавчого провадження у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу без виконання. Повторно виконавчий документ до виконання не пред`являвся. Арешт майна боржника ОСОБА_1 діє і на теперішній час, не дивлячись на те, що виконавче провадження знищене.

Оскільки майно боржника не може перебувати під арештом безстроково, адже статус такого майна є невизначеним. За таких обставин як стягувач так і боржник не має можливості розпоряджатися арештованим майном.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аргументи заявника ОСОБА_1 в розглядуваній скарзі зведено до посилань про відсутність законних підстав для продовження арешту майна боржника, а тому суд погоджується з його доводами щодо неправомірної бездіяльності з боку начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що виразилась у незнятті арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах роз`яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби необхідно враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 вказаного Закону).

Суд, сумуючи вищевикладене, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій; безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, своєчасно, тобто протягом розумного строку, - приходить до переконання, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 - підлягає задоволенню за викладених вище обставин.

Розглянувши скаргу по суті, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно з положенням статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції. У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

В скарзі ОСОБА_1 зазначає, що підстав для продовження арешту майна немає, виконавче провадження завершене у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, а тому бездіяльність державного виконавця, що виражається в незнятті арешту з його майна, перешкоджає його правам на володіння та реалізацію майна.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результати розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення. Дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму ВСС «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК, ні законом «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Такий висновок також викладено Верховним судом в постанові № 589/6044/2013 від 14.02.2018 року.

На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити заявнику строк для звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання бездіяльності начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт з майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , що накладений: постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції №В/13/2 від 28.07.2009 року, про арешт майна, накладений на квартиру АДРЕСА_1 належну на праві власності ОСОБА_1 , відомості про який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом №8920362 від 28.07.2009 року Дніпровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Дата складання повного тексту ухвали суду 25.03.2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: