"01" квітня 2025 р.
Справа № 642/8004/24
Провадження № 2/642/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про скасування арештів майна,

у с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кріулін К. В. звернувся до суду з позовом до Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») про скасування арештів майна, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, після чого позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як одна із спадкоємців першої черги. 21.11.2024 ОСОБА_1 звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу у відповідній частці свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , однак нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1546/02-31 від 21.11.2024, зі змісту якої їй стало відомо, що все спадкове майно обтяжене арештами Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: - за № 11300475, зареєстроване 17.06.2011 - арешт нерухомого майна (об`єкт обтяження невизначене майно/все майно), накладений постановою про відкриття виконавчого провадження Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 27003011 від 09.06.2011; - за № 11307389, зареєстроване 21.06.2011 - арешт нерухомого майна (невизначене майно/все майно), накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 27059251 від 14.06.2011; - за № l1690701, зареєстроване 06.10.2010 - арешт нерухомого майна (невизначене майно/все майно), накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 18438987 від 06.10.2011; особа, майно/права якої обтяжуються (власник): ОСОБА_2 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Чинність вказаних обтяжень майна померлого спадкодавця виключає можливість оформлення належними чином позивачкою своїх спадкових прав, реєстрацію права власності за спадкоємицею в певній частині та, відповідно, мирне володіння, користування та розпорядження належним ОСОБА_1 спадковим майном, тому просить вищезазначені обтяження скасувати, знявши накладені арешти з майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.02.2025 до участі у справі у якості співвідповідача залучено АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.03.2025 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, адвокат Кріулін К.В. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява з проханням проводити розгляд справи без її участі та розглянути справу на розсуд суду.

Представник відповідача - АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, в матеріалах справи є дані про належне їх повідомлення, 26.02.2025 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовної заяви заперечував у повному обсязі за їх безпідставністю, оскільки 24.05.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ ПриватБанк, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 133/Е-07, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 45000,00 доларів США з кінцевим строком погашення до 23.05.2012, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а у разі порушення зобов`язань по кредитному договору у розмірі 32% річних.

Прийняті на себе за кредитним договором № 133/Е-07 від 24.05.2007 зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» виконав своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі, але взяті на себе зобов`язання, Позичальник не виконав належним чином, допустивши прострочку платежів.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14.06.2010 позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення задоволено в повному обсязі. По справі отримано виконавчий лист, який у подальшому пред`явлено до виконання. Відомості про добровільне виконання зобов`язання перед АТ КБ ПриватБанк за договором № 133/Е-07 від 24.05.2007 в повному обсязі відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

21.08.2010 зареєстрована претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст. 1281 ЦК України надіслана до Другої Харківської державної нотаріальної контори та по ній була заведена спадкова справа.

Вважав, що ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог призведе до порушення прав АТ КБ ПриватБанк на отримання виплат заборгованості по кредитному договору, а тому вказані вище обставини спірних правовідносин та нормативне регулювання свідчить про необґрунтованість, недоведеність, безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог позивача; розгляд справи просив проводити за відсутності представника АТ КБ ПриватБанк, у задоволенні позову відмовити.

07.03.2025 представником позивача надано відповідь на відзив АТ КБ ПриватБанк, згідно з якою викладені у відзиві обставини не підтверджують законність, необхідність чи належність існування обтяжень щодо майна позивачки, оскільки 01.10.2020 року Ленінським районним судом м. Харкова ухвалено рішення по цивільній справі № 642/2325/19 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 (дружини померлого), ОСОБА_3 (сина померлого), ОСОБА_4 (дочки померлого) про звернення стягнення кредитором спадкодавця, яким у задоволенні позову відмовлено. Харківський апеляційний суд ухвалою від 05.12.2023 закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2020 року, постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 26 червня 2024 року у справі № 642/2325/19 касаційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишено без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року залишено без змін. За таких обставин, наявні обтяження за умови відсутності у самого обтяжувача будь-яких претензій майнового характеру до власника та належного йому майна порушує право власності позивачки, оскільки вона обмежена у можливості реалізації своїх прав, у зв`язку із чим таке порушене право підлягає судовому захисту шляхом усунення перешкод у його користуванні та зняття зареєстрованого обтяження майна, що також відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Справу просили розглядати без участі представника АТ КБ «Приватбанк».

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи проводився за відсутності його учасників.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, взявши до уваги позицію позивачів, викладену у позові, за відсутності відзиву, оскільки відповідач своїм правом про заперечення проти позову не скористався, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору дарування від 28.11.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голуб І. В., ОСОБА_2 належить право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-1», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 83,4 кв. м.

На підставі договору № ІІ3-898 (дублікат № Д-334), укладеному на Універсальній біржі «Україна» 20.07.1996, ОСОБА_2 належить право власності на двухкімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Як вбачається з договору купівлі-продажу (дублікат) від 11.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Костенко С. А., ОСОБА_2 належить право власності на нежитлові будівлі: літ. «Б-1», літ. «В-1», літ. «Г-1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 06.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції.

Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) 21.08.2010 Другою Харківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 25.08.2010 Другою Харківською державною нотаріальною конторою внесено реєстраційний запис спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.01.2011 ОСОБА_1 звернулася до Другої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Другої Харківської міської державної нотаріальної контори від 21.11.2024 № 1546/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі у відповідній частці свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 , на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з наявністю арештів на нерухоме майно, яке належить спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з листа Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.01.2025 № 2989 згідно з даними АСВП виконавче провадження № 27003011 перебувало в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в період з 09.09.2011 по 17.10.2013; згідно з даними АСВП виконавче провадження № 27059251 перебувало в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в період з 14.06.2011 по 17.10.2013; згідно з даними АСВП виконавче провадження № 18438987 перебувало в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в період з 10.12.2002 по 08.06.2013; станом на 23.01.2025 зазначені виконавчі провадження перебувають у стані «завершені» та у зв`язку зі спливом строку зберігання виконавчих проваджень є знищеними та у архіві відділу не перебувають.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення кредитором спадкодавця відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.12.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21 вересня 2020 року закрито, постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 26 червня 2024 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року залишено без змін.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідносин, припинення правовідносин та інше. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном .

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, серед іншого, у разі смерті боржника. Наслідками закінчення виконавчого провадження за частиною 1 ст. 40 даного Закону є зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, та скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Як вбачається з вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, що діяв на момент закінчення виконавчих проваджень, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника,

визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Вимоги позивача зумовлені реалізацією спадкових прав її неповнолітнього сина на арештоване майно, та відповідно мають розглядатися за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року та є обов`язковою для суду.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних Свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії у даному випадку, стала наявність арешту нерухомого майна в межах виконавчих проваджень, які перебували у Ленінському ВДВС у період з 2002 по 2013 роках.

Судом встановлено, що усі виконавчі провадження, де боржником був померлий ОСОБА_2 , завершені. На даний час відсутні відомості про відновлення або продовження виконавчих дій у будь-якому із виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_2 .

Крім того, судом враховано наявність рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2020 про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення кредитором спадкодавця, яке набуло законної сили.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка як дружина померлого ОСОБА_2 та спадкоємець першої черги за законом має право на звернення до суду із даним позовом для подальшої реалізації своїх спадкових прав; відомостей про доцільність і правомірність подальшого арешту нерухомого майна померлого ОСОБА_2 судом не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 12, 30, 76, 81, 95, 263, 265, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про скасування арештів майна задовольнити.

Зняти арешт з об`єкту нерухомого майна, а саме: з квартири АДРЕСА_3 , накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 09.06.2011 у виконавчому провадженні № 11300475.

Зняти арешт з об`єкту нерухомого майна, а саме: з квартири АДРЕСА_3 , накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14.06.2011 у виконавчому провадженні № 11307389.

Зняти арешт з об`єкту нерухомого майна, а саме: з квартири АДРЕСА_3 , накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06.10.2011 у виконавчому провадженні № 11690701.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 01.04.2025.

Суддя - А. М. Гримайло