КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4213/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану представником ОСОБА_5 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва в складі судді Панченко О.М., постановлену в м. Київ 31 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з даним позовом, просили стягнути з відповідача на їх користь 130282 грн. суми недоплаченої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , суму моральної шкоди 20000 грн., яку завдано позивачам в зв`язку з залиттям квартири; 5500 грн. вартості проведення звіту № 71/24 про оцінку збитків від 24 травня 2024 року, 20000 грн. витрат позивачів на професійну правничу допомогу адвоката, 1502,82 грн. витрат позивачів по сплаті судового збору.

В жовтні 2024 року відповідач ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2024 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: які пошкодження виникли в квартирі АДРЕСА_1 внаслідок її залиття 27 листопада 2022 року; яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття цієї квартири 27 листопада 2022 року з урахуванням та без урахування податку на додану вартість. Виконання судової будівельно-технічної експертизи доручено КНДІСЕ, попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Оплату судової будівельно-технічної експертизи покладено на відповідача ОСОБА_6 , роз`яснивши їй положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. Провадження по цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просили скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2024 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказували, що клопотання відповідача про призначення експертизи подано з метою затягування та ускладнення розгляду справи. Клопотання відповідача не містить належного обґрунтування та мотивування необхідності призначення експертизи.

Вважали, що відповідачем не доведена обґрунтованість заявленого клопотання, зважаючи на те, що в матеріалах справи наявний звіт про оцінку збитків № 71/24 від 24 травня 2024 року, а сама по собі незгода з цим доказом не є підставою для призначення повторної експертизи.

Вказували, що з моменту залиття квартири минуло майже два роки, проведення додаткової експертизи неможливе в зв`язку з частковим відновленням квартири позивачів, а тому в даному випадку можливо призначити лише документальну експертизу по матеріалам справи.

Відповідач, звертаючись з клопотанням, не надала доказів того, що висновок експертизи є недостатньо обґрунтованим, або що він суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності, або що при призначенні та проведенні експертизи істотно порушено процесуальні норми, що регламентують порядок її призначення та проведення. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, що стосуються порушення прав інших осіб.

З огляду на те, що в матеріалах справи є висновок експерта, а саме звіт оцінювача про оцінку збитків № 71/24 від 24 травня 2024 року, який не визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, призначення повторної експертизи вважали недоцільним та таким, що призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

Посилалися на зміст ст. 76, 77, 78, 95 ЦПК України, вказували, що в силу ст. 77, 78 ЦПК України звіт про оцінку збитків є належним і допустимим доказом розміру завданого позивачам збитку.

Посилалися на положення Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в цивільних справах», згідно яких повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Посилалися на ст. 106 ЦПК України, якою передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Зазначали, що експертне дослідження проведено ФОП ОСОБА_7 , який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлені питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів проведено огляд об`єктів будівельно-технічного дослідження із зазначенням дати огляду та отриманих результатів з фотофіксацією, проведена експертиза в силу ст. 77, 78 ЦПК України є належним і допустимим доказом розміру завданого збитку позивачам.

Посилалися на зміст ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в цивільних справах» щодо призначення повторної експертизи.

Посилалися на правові висновки Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 727/2372/18, згідно якого достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України); з наданого позивачем акта обстеження приміщення вбачається, що в ньому вказано причини залиття приміщення, які не заперечувались відповідачем, а тому, суди попередніх інстанцій, обґрунтовано прийняли його як належний та допустимий доказ у вказаній справі. Недотримання форми акта не спростовує факту залиття нежитлового приміщення.

Посилалися на правові висновки Верховного Суду в постанові від 27 грудня 2019 року в справі № 686/11256/16-ц, згідно яких факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачів підтверджується актом залиття, затвердженого начальником ЖЕК, актом встановлено, що залиття квартири відбулось внаслідок витоку теплоносія на крані випуску повітря опалення (батареї), що у квартирі, власниками якої є відповідачі. Зазначений акт у силу статей 58, 59 ЦПК України 2004 року є належним і допустимим доказом, яким спростовуються відповідні посилання касаційної скарги.

Посилалися на правові висновки Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2018 року в справі № 759/4781/16-ц про те, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Вважали, що призначення в справі недоцільної експертизи та зупинення провадження в справі за відсутності достатніх підстав порушує розумні строки тривалості судового провадження, що, в свою чергу, є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання 26 березня 2025 року з`явилася відповідач ОСОБА_6 . Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток-повідомлень до електронних кабінетів (позивачі - через свого представника ОСОБА_5 , яким подано апеляційну скаргу), клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторони позивачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та в апеляційній скарзі виклали свої доводи щодо скасування ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з даним позовом про відшкодування шкоди, який мотивували тим, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 27 листопада 2022 року відбулося залиття квартири з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , внаслідок залиття позивачам завдано матеріальну шкоду в розмірі 165282 грн. 06 грудня 2022 року складено акт про залиття, яким встановлено причину залиття - відкриті крани на кухні (стався перелив води) в квартирі АДРЕСА_3 . Особою, відповідальною за завдану матеріальну шкоду, є власник квартири - відповідач ОСОБА_6

20 березня 2023 року ФОП ОСОБА_7 проведено огляд пошкоджень оздоблення внаслідок спричиненого залиття квартири АДРЕСА_1 , яке трапилось 27 листопада 2022 року, та 24 травня 2024 року складено звіт № 71/24 про оцінку збитків, згідно якого, розмір завданої майнової шкоди становить 165282 грн. Враховуючи часткову оплату суми шкоди стороною відповідача, сума заборгованості по недовиплаченій матеріальній шкоді на сьогоднішній день становить 130282 грн. Крім того, неправомірними діями відповідача їм було завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 20000 грн.

До позовної заяви додано, серед інших доказів, копію звіту № 71/24 про оцінку збитків, нанесених власниці квартири АДРЕСА_1 , складеного 24 травня 2024 року ФОП « ОСОБА_7 » на підставі договору № 17/23 від 11 березня 2023 року, укладеного ОСОБА_3 та ФОП « ОСОБА_7 » на предмет проведення оцінки матеріального збитку, нанесеного внаслідок залиття, згідно якого, документами, що посвідчують можливість проведення робіт з оцінки - сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України № 623/2022 від 12 грудня 2022 року, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України № 183/2024 від 02 травня 2024 року. Оцінювач ОСОБА_7 зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 7049 від 25 листопада 2008 року), має вищу освіту і кваліфікацію оцінювача об`єктів в матеріальній формі (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 6335 від 04 жовтня 2008 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 12972-ПК від 22 грудня 2022 року), стаж роботи оцінювача - з 2008 року (а. с. 28 зворот).

Звітом № 71/24 від 24 травня 2024 року визначено, що розмір матеріальних збитків, який завдано ОСОБА_3 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 , яке трапилось 27 листопада 2022 року, станом на момент складання даного звіту становить 165 282 грн. (а. с. 33 зворот).

У відзиві на позовну заяву відповідачем ОСОБА_6 викладено заперечення щодо розміру матеріального збитку, визначеного звітом № 71/24 від 24 травня 2024 року, складеного ФОП ОСОБА_7 , з посиланням на те, що ФОП ОСОБА_7 в межах його компетенції у складеному ним звіті, відповідно до напрямку його діяльності, не встановлений причинний зв`язок між залиттям квартири АДРЕСА_1 і визначеним ним розміром матеріального збитку.

В розділі 1.6 Звіту «Основні передумови, допущення та обмеження» вказано, що представлений у Звіті висновок про вартість матеріального збитку має рекомендаційний характер, а отримана вартість ремонтно-будівельних робіт є орієнтовною і може бути змінена в залежності від фактичної вартості використаних матеріалів та виробів, способу ведення робіт, тощо. СОД ФОП ОСОБА_7 зроблено припущення, що пошкодження оздоблення квартири в такому обсязі і найменуванні, як у звіті, сталося внаслідок дії рідини тільки на підставі акту ЖЕДу № 316 від 06 грудня 2022 року, хоча у зазначеному акті не відображено пошкодження оздоблення квартири в такому обсязі та найменуванні, як у звіті.

Вказувала на невідповідність обсягу пошкоджень будівельних матеріалів та оздоблення квартири між актом та звітом в сторону їх збільшення, з чого можна зробити висновок, що звіт не є належним та допустимим доказом в підтвердження дійсного розміру матеріального збитку, спричиненого залиттям квартири позивачів (а. с. 111 - 112).

Разом із відзивом відповідачем ОСОБА_6 подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: які пошкодження виникли в квартирі АДРЕСА_1 внаслідок її залиття 27 листопада 2022 року; яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття цієї квартири 27 листопада 2022 року з урахуванням та без урахування податку на додану вартість. Виконання судової будівельно-технічної експертизи просила доручити КНДІСЕ, оплату судової будівельно-технічної експертизи покласти на відповідача ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи звертала увагу суду, що визначена в звіті № 71/24 від 24 травня 2024 року, складеному ФОП ОСОБА_7 , вартість матеріального збитку має рекомендаційний характер, вартість ремонтно-будівельних робіт є орієнтовною, пошкодження оздоблення квартири в обсягах ґрунтуються на припущеннях, тому вказаний звіт не є належним та допустимим доказом в підтвердження дійсного розміру матеріального збитку.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи, суд першої інстанції врахував предмет позову про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, та виходив із наявності всіх умов, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, враховуючи наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, для розгляду позову про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними, на думку позивача, діями відповідача, дійсно необхідно встановити розмір такої шкоди, для цього необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а відповідач ці обставини (розмір заявленої до відшкодування шкоди) не визнає.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи, на вирішення якої поставлено питання, запропоновані відповідачем, та які входять до предмета доказування.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що обставина залиття квартири підтверджується актом про залиття, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 727/2372/18, від 27 грудня 2019 року в справі № 686/11256/16-ц, від 11 грудня 2018 року в справі № 759/4781/16-ц, з огляду на те, що розмір заподіяної шкоди є самостійним предметом доказування, і саме питання щодо встановлення обсягу залиття квартири і розміру заподіяної шкоди поставлене на вирішення експертизи, а питання щодо причин залиття квартири позивачів відповідачем у клопотанні про призначення експертизи не пропонувалось і судом такого питання в ухвалі про призначення експертизи не визначено.

Апеляційний суд не погоджується з необґрунтованими доводами апеляційної скарги про відсутність сукупності умов для призначення експертизи, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України, з посиланням на наявність в матеріалах справи звіту № 71/24 від 24 травня 2024 року, складеному ФОП ОСОБА_7 , який не оскаржено відповідачем, з огляду на те, що в клопотанні про призначення експертизи від 16 жовтня 2024 року відповідачем викладено аргументовані доводи наявності у неї сумнівів щодо правильності наданого позивачем звіту.

Крім того, звіт 71/24 про оцінку збитків, нанесених власниці квартири АДРЕСА_1 , складеного 24 травня 2024 року ФОП « ОСОБА_7 » на підставі договору № 17/23 від 11 березня 2023 року, не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України, а письмовим доказом, який відповідно до ст. 95 ЦПК України підлягає оцінці в загальному порядку разом з іншими доказами, оскільки в даному висновку відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду.

Доводи апеляційної скарги, що експертне дослідження проведено ФОП ОСОБА_7 , який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, дослідження містить обґрунтовані відповіді на поставлені питання, поряд із дослідженням письмових матеріалів проведено огляду об`єктів будівельно-технічного дослідження із зазначенням дати огляду та отриманих результатів з фотоксіксацією, а тому проведена експертиза в силу ст. 77, 78 ЦПК України є належним та допустимим доказом розміру завданого збитку позивачам, відхиляються апеляційним судом, позаяк не ґрунтуються на положеннях ч. 5 ст. 106 ЦПК України, які в даному випадку не дотримано, та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про необхідність проведення експертизи для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно встановлено сукупність умов для призначення експертизи, передбачену ст. 103 ЦПК України, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та оскільки сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, що поданий позивачами доказ (звіт № 71/24 від 24 травня 2024 року) є висновком експерта, а призначення повторної експертизи є недоцільним, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Наявність в матеріалах справи звіту № 71/24 від 24 травня 2024 року про визначення розміру матеріальних збитків не спростовує висновків суду про необхідність призначення експертизи за клопотанням відповідача, а оцінку зібраним по справі доказам буде дано судом при ухваленні рішення відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що клопотання про призначення експертизи заявлене відповідачем лише з метою затягування та ускладнення розгляду справи, є нічим не підтвердженими припущеннями та відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що проведення експертизи неможливе в зв`язку з частковим відновленням квартири позивачів, а можливе проведення лише документальної експертизи, відхиляються апеляційним судом як передчасні та необґрунтовані, оскільки позивачами не надано доказів відновлення ними квартири, та оскільки у випадку призначення експертизи судом експерт відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 72 ЦПК України вправі заявляти клопотання про надання йому додаткових матеріалів і зразків.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення по справі судової експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування по даній справі.

Апеляційний суд приймає до уваги, що заперечень по змісту самих питань, які поставлено на розгляд експертів судом, апеляційна скарга не містить і власних питань позивачами не запропоновано.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення розумних строків розгляду справи в зв`язку з призначенням експертизи відхиляються апеляційним судом як неспроможні, оскільки провадження в справі було зупинено судом першої інстанції на час проведення експертизи, що узгоджується з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану представником Ясинецьким Олегом Анатолійовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.