Справа № 204/3195/25
Провадження № 2/204/2315/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

31 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, треті особи: Волноваська державна нотаріальна контора, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, треті особи: Волноваська державна нотаріальна контора, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, 31 березня 2025 року судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру, та того ж дня отримано відповідь №1244654 із відсутністю інформації про місце реєстрації позивача.

Окрім того, з метою визначення підсудності, судом зроблений запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та того ж дня судом отримано інформаційну довідку №420324001 із відсутністю відомостей щодо спірного нерухомого майна.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю, що дана заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, проте позивачем не зазначено:

- адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету,

-поштовий індекс, повне актуальне місце проживання чи перебування представника позивача,

-поштовий індекс відповідача -1,

-поштовий індекс відповідача-2,

-потовий індекс третьої особи-1, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету,

-поштовий індекс третьої особи-2, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету

- адреси електронної пошти третьої особи-3, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, проте зазначеного позивачем не виконано.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звертаючись до суду 25.03.2025 року із позовною заявою про визнання права власності, позивачем було заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 40,20 кв.м., житловою площею 25.00 кв.м., з прибудовою та господарчими спорудами: сіни, літня кухня, сарай, що розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Проте, у позовній заяві позивач зазначає, що має намір отримати спадщину після смерті його батька ОСОБА_3 до якої входить, зокрема, земельна ділянка площею 6,1603 га, розташована за адресою: Донецька область, Тельманівський р-н, Гранітненська сільська рада.

Одночасно з цим, ціна позову ОСОБА_1 визначена на підставі довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.03.2025 року лише стосовно житлового будинку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, так, позивачем не додано до позовної заяви звіту про оцінку вартості майна, яке позивач визначив об`єктом позову, а саме на земельну ділянку площею 6,1603 га, розташована за адресою: Донецька область, Тельманівський р-н, Гранітненська сільська рада, станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», відповідно до якого визначається дійсна вартість майна.

Таким чином, позивачу необхідно надати довідку про оціночну вартість земельної ділянки площею 6,1603 га, розташованої за адресою: Донецька область, Тельманівський р-н, Гранітненська сільська рада та зазначити у позові актуальну ціну майна з приводу якого виник спір.

Згідно п.4 ч.3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, проте, позивач, зазначаючи по тексту позовної заяви, що до спадщини після смерті його батька входить житловий будинок та земельна ділянка, просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування лише на житловий будинок, у зв`язку із чим, позивачу необхідно уточнити зміст як описової та резолютивної частини позовної заяви.

Відповідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таке саме положення міститься і в Законі України «Про судовий збір», де зазначено, що при поданні до суду позовної заяви за кожну позовну вимогу позивачу необхідно сплати судовий збір.

Звертаючись до суду разом із позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що 08.04.2022 року він взятий на обік внутрішньо-переміщених осіб, наразі є безробітнім, дохід відсутній, підприємницькою діяльністю не займається. Посилаючись на ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору в розмірі 4730,75 грн.

Ознайомившись із клопотанням позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; 2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення; 4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; 5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; 7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; 8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; 9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 11) виборці - у справах про уточнення списку виборців; 12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; 13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав; 14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; 15) фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; 15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою; 16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач не є особою, яка є звільненою від сплати судового збору.

Отже, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які б свідчили про наявність достатніх підстав звільнення від сплати, незадовільного матеріального становища позивача, та подати до суду відповідні докази, які б підтверджували сказані обставини.

З клопотання вбачається, що заявник надав інформацію про те, що він є внутрішньо-переміщеною особою, та не має ніяких доходів, а тому не має можливості сплатити судовий збір. Інших доказів, на підтвердження неможливості сплати судового збору заявником, суду не надано.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначені докази не підтверджують обставини, зазначені ОСОБА_1 про відсутність коштів, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви про визнання права власності слід відмовити.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні становить 3028 грн. 00 коп.

Отже, розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру буде складати 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та після визначення актуальної ціни позову, з урахуванням вартості житлового будинку та земельної ділянки.

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів ГУК у Дн-кій обл/Чечел.р/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0004632, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: *;101; ______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа)».

За таких обставин, позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву, зазначити актуальну ціну позову з врахуванням проведеної оцінки спірного майна, та надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, Мирненської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, треті особи: Волноваська державна нотаріальна контора, Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Токар