УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 136/1480/22

провадження № 61-2232ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Промінь» про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Спілки співвласників майна реорганізованого КСП «Промінь» (далі - Спілка КСП «Промінь»), в якому просив суд визнати за ним право власності на виробничу будівлю - літ. «А», згідно технічного паспорта, виготовленого 24 листопада 2021 року, загальною площею 204,8 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23 листопада

2022 року позов ОСОБА_1 до Спілки КСП «Промінь» про визнання права власності на нерухоме майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на виробничу будівлю - літ. «А», згідно технічного паспорта, виготовленого 24 листопада 2021 року, загальною площею 204,8 кв. м, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , особи яка не брала участь у справі, задоволено.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 23 листопада

2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_1 до Спілки КСП «Промінь» про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 241,59 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

19 лютого 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2025 року (повний текст постанови виготовлено 23 січня 2025 року, касаційна скарга надійшла до суду 24 лютого 2025 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рушення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати докази вартості спірного майна. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Згідно з наказом Голови Верховного Суду від 07 березня 2025 року № 626/0/5-25 суддя Коломієць Г. В. з 21 березня 2025 року по 30 березня 2025 року перебувала

у відпустці.

24 березня 2025 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку від

ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга з копіями скарги для учасників справи та квитанція про доплату судового збору у розмірі 2 330,00 грн.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Однак, заявником не надано жодного доказу на підтвердження вартості спірного майна, а отже, Верховний Суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України,

у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки станом на 31 березня 2025 року не виконані вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 26 лютого 2025 року щодо надання доказів вартості спірного майна, це перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 січня 2025 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць