Рішення

Іменем України

24 березня 2025 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотниківської сільської ради про визнання права власності, -

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Бабій Назар Іванович, в інперксах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Золотниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з заявою, в якій просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Золотниківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Золотниківської сільської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Золотниківської сільської ради № 54 від 03 березня 2025 року господарство за адресою АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відносилося до колгоспного двору. Станом на15.04.1991 року зареєстровані та проживали : голова двору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 були голова двору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті голова двору ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою № 56 від 03 березня 2025 року на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вказана обставина свідчить про те, що дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 та стала власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , як спадкоємиця першої черги за законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2003 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 6.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Золотниківською сільською радою № 257 від 21 серпня 2024 року на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 зареєстрованих разом з нею не було.

Згідно постанови № 49/02-14 від 22 січня 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії після смерті матері ОСОБА_3 ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний померлій ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , як спадкоємиці першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , як спадкоємиці першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук