Провадження № 22-з/812/27/25
У Х В А Л А

31 березня 2025 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Базовкіної Т.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Самчишиної Ніни Василівни та Серебрякової Тетяни Валеріївни у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2025 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про стягнення безпідставно набутого майна,

У С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року цивільну справу № 490/11451/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про стягнення безпідставно набутого майна розподілено: головуючому судді Самчишиній Н.В., склад колегії суддів - Коломієць В.В., Серебрякова Т.В.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою.

27 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В..

Заява мотивована тим, позивач не довіряє суддям у зв`язку із тим, що судді Самчишина Н.В. та Серебрякова Т.В. постановили завідомо незаконну ухвалу від 05 вересня 2016 року у справі №487/1004/16, якою визнали право власності на гараж у АГК "Парма" на підставі очевидно фальшивого для них договору від 22 серпня 1993 року. Крім цього, судді внесли в ухвалу завідомо неправдиву інформацію, що ОСОБА_2 (родич ОСОБА_3 ), який не є членом АГК, є законно обраним членом Правління АГК. Також визнали членом Правління АГК неіснуючу в реальності(вигадану ними) особу - ОСОБА_4 . Завдяки цьому завідомо неправосудному судовому рішенню Журавльови (службові особи АГК), на підставі рішення суду у справі 487/5705/16, яке ґрунтувалось на справі 487/1004/16, заволоділи гаражем 90, тобто вчинили дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.191, 366 КК України.

На думку заявника, судді Самчишина Н.В. та Серебрякова Т.В. фактично є співучасниками тяжкого корупційне кримінального правопорушення, що є достатньою підставою для відводу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28 березня 2025 року відвід, заявлений членам колегії суддів Самчишиній Н.В. та Серебряковій Т.В., визнано необґрунтованим, а питання про відвід передано для вирішення судді, визначеному в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2025 року для розгляду даного клопотання про відвід суддів визначено склад суду у складі судді Базовкіної Т.М.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді викладені в ст.36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Як убачається зі змісту заяви, підставами для відводу суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В. фактично стала незгода сторони у справі з процесуальним рішенням вказаних суддів, зокрема - судовим рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року у справі №487/1004/16, що не може в силу положень ч.4 ст.36 ЦПК України бути підставою для відводу суддів.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Схожа позиція висловлена і Радою Суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року №46 в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу, передбачених ст.36 ЦПК України заявник не вказав.

Аналізуючи вищенаведені приписи цивільного процесуального законодавства та доводи заяви про відвід суддів Миколаївського апеляційного суду Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В. суд приходить до висновку, що вказані у заяві підстави для відводу не підтверджують наявність обставин, які б дійсно викликали сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В., а тому підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 заявлено відвід суддям судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Самчишиній Н.В. та Серебряковій Т.В. з підстави незгоди з процесуальними рішеннями цих суддів, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Миколаївського апеляційного суду Самчишиної Ніни Василівни та Серебрякової Тетяни Валеріївни відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна