Справа № 209/494/25
Провадження № 2/209/698/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки і піклування управління служби у справах дітей адміністрації Амур - Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

23.01.2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат - Мельник В.С. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матірю ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.02.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_2 від 16.02.2007 року. У шлюбі у відповідача та ОСОБА_4 народилася дитина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2010 році позивач та ОСОБА_4 розлучилися, рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2010 року- шлюб було розірвано. Відповідач ОСОБА_2 , виїхав на постійне місце проживання до Європи. Позивач з 2010 року з батьком не спілкується, будь-яких стосунків не підтримує, відповідач не цікавиться життям дитини, не приїзджає, аліменти не сплачує. ОСОБА_1 нічого не відомо про долю батька. Відповідно до адвокатського запиту до Кам`янського міського відділу поліції, щодо перетину відповідачем ОСОБА_2 кордону надійшла відповідь, про те що 04.02.2023 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон на пропускному пункті «Лужанка» у напрямку Угорщини та станом на 17.01.2025 року державний кордон у зворотньому напрямку не перетинав.

18.12.2010 року мати позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб та ОСОБА_4 отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

13.11.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про свою реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 у квартирі, що належить ОСОБА_5 .

Державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру територіального громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, письмово відмовила в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , вказавши на відсутність не повного пакету поданих документів, а саме: паспорту батька та його згоди на реєстрацію місця проживання. Відповідно до вищевикладеного, позивач ОСОБА_1 , просить суд, надати дозвіл на реєстрацію місця проживання разом з матір`ю ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою суду від 27.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

14.03.2025 року до суду від Дніпровської міської ради адміністрації Амур-Нижньодніпровського району надійшли письмові пояснення та Акт Служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради з висновком, щодо обстеження умов проживання в якому зазначено, що для дитини створені належні умови для проживання та ОСОБА_7 , бабуся позивача ОСОБА_1 , не заперечує проти реєстрації та проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_2 , надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та надання дозволу на реєстрацію та місце проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Розгляд справи просить здійснювати за його відсутності.

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Зазначена ухвала направлялася позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 16.02.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії НОМЕР_2 від 16.02.2007 року. У шлюбі у відповідача та ОСОБА_4 народилася дитина - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2010 році позивач та ОСОБА_4 розлучилися, рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2010 року- шлюб було розірвано. Відповідач ОСОБА_2 , виїхав на постійне місце проживання до Європи. Позивач з 2010 року з батьком не спілкується, будь-яких стосунків не підтримує, відповідач не цікавиться життям дитини, не приїзджає, аліменти не сплачує. ОСОБА_1 нічого не відомо про долю батька. Відповідно до адвокатського запиту до Кам`янського міського відділу поліції, щодо перетину відповідачем ОСОБА_2 кордону надійшла відповідь, про те що 04.02.2023 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон на пропускному пункті «Лужанка» у напрямку Угорщини та станом на 17.01.2025 року державний кордон у зворотньому напрямку не перетинав.

18.12.2010 року мати позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб та ОСОБА_4 отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

13.11.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про свою реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 у квартирі, що належить ОСОБА_5 .

Державний реєстратор відділу формування та ведення реєстру територіального громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, письмово відмовила в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , вказавши на відсутність не повного пакету поданих документів, а саме: паспорту батька та його згоди на реєстрацію місця проживання.

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до частини другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За приписами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частиною 3 вказаної норми закону місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Відповідно до пункту 32 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою КМУ від 07.02.2022 р. №265 «у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти».

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Суду відповідачем надано заяву, щодо згоди на реєстрацію місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за місцем фактичного проживання матері суперечить інтересам дитини та обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист.

Враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає разом з матір`ю, спір між батьками про місце проживання дитини відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, згоду батька позивач отримала, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання неповнолітньої дитини за зареєстрованим місцем проживання матері дитини та надати дозвіл ОСОБА_1 на реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлено.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача сумму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 17, 18, 77-81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, статей 160,161 Сімейного кодексу України, статті 29 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини - задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) громадянки України, за місцем реєстрації та проживання матері ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 21.03.2025.

Суддя Т.О. Решетник