РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 559/2834/24

Провадження № 22-ц/4815/158/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просить стягнути заборгованість за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.04.2016 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №200510231, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 16 348 грн. з встановленим строком користування з 20.04.2016 по 20.04.2017 та сплатою відсотків за користування кредитом. 20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ "Діджи Фінанс", у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованості в розмірі 44 642, 38 грн., з яких 14768 - заборгованість за кредитом та 29 874,38 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 розмір інфляційних нарахувань в сумі 18031,88 грн., 3% річних в сумі 4023,44 грн., а також судові витрати у справі.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ "Діджи Фінанс" оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 відступлення прав вимоги до ТОВ "ФК "Фагор" визнано недійсним, тому вважає, що ТОВ "ФК "Фагор" є неналежним кредитором, а отже виконання зобов`язання ОСОБА_2 перед неналежним кредитором тягне за собою відповідні наслідки. На думку апелянта ОСОБА_2 має право вимагати у ТОВ "ФК "Фагор" повернення виконаного зобов`язання за недійсним правочином в порядку ст. 1212 ЦК України. Водночас вказує, що цей факт не звільняє божника від виконання зобов`язання за Кредитним договором перед належним кредитором, що підтверджується рішенням суду господарської юрисдикції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та ОСОБА_2 укладено угоду № 200510231 щодо кредитування - кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 16 348 грн. Строк кредиту - 365 днів, з 20.04.2016 до 20.04.2017. На підтвердження факту укладення кредитного договору між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_2 представником позивача надано підписані відповідачем копії письмових доказів, зокрема: заяву № 200510231 від 20.04.2016, анкету №2702732 від 20.04.2016, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 20.04.2016, договір добровільного страхування життя від 20.04.2016, згоду суб`єкта на обробку персональних даних від 20.04.2016 (а.с.90-99).

20.07.2020 між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк ПАТ "Банк Михайлівський" відступає новому кредитору ТОВ "Діджи Фінанс" належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі 5307308,39 грн. та у порядку визначених цим Договором (а.с.35-37). Факт переходу до позивача права вимоги підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 , за якою позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с.12-24).

Згідно витягу Реєстру боржників ПАТ "Банк Михайлівський" до Договору №7_БМ про відступленням прав вимоги від 20.07.2020 до нового кредитора ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право вимоги за кредитним договором №, укладеним 20.04.2016 з ОСОБА_2 на строк до 20.04.2017 на суму 44 642,38 грн., з яких: 14 768,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 29 874,38 грн. - заборгованість за доходами (а.с.28).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за кредитним договором № від 20.04.2016, за період з 19.06.2021 до 16.06.2024 становить 44 642,38 грн., сума інфляційних втрат 18031,88 грн., 3% річних 4023,44 грн., а всього загальна заборгованість 66 697,70 грн. (а.с.9). На підтвердження наявності заборгованості позивачем надана виписка по особовим рахункам, яка сформована 21.05.2024 (а.с.38-89).

ТОВ "Діджи Фінанс" за вихідним №822 від 12.11.2020 направило на адресу ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору №200510231 від 20.04.2016, вказавши, що 20.07.2020 ТОВ "Діджи Фінанс" та ПАТ "Банк Михайлівський", був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20.07.2020 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200510231 і станом на 12.11.2020 розмір її заборгованості за кредитним договором становить 44 642,38 грн. (а.с.120).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище на " ОСОБА_2 ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 (а.с.118).

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як передбачено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Як встановлено судом першої інстанції, листом від 20.05.2016 теперішню відповідачку ОСОБА_2 повідомлено про те, що між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда" відповідно чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19.05.2016, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016, що укладений між ПАТ "Банк Михайлівський" і позичальником ОСОБА_2 разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. В подальшому, ТОВ "ФК "Плеяда" отримані від ПАТ "Банк Михайлівський" права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ "ФК "Фагор", відповідно до договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року. Враховуючи викладене, для виконання зобов`язань за кредитним договором, просило перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за Кредитним договором згідно графіку платежів за реквізитами ТОВ "ФК "Фагор" (а.с.119).

Таким чином є правильним висновок місцевого суду, що на той час відповідачку було офіційно повідомлено про нового кредитора реквізитами ТОВ "ФК "Фагор".

Згідно квитанції №0.0.552810289.1 від 17.05.2016, ОСОБА_2 сплачено на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" (первісний кредитор) грошові кошти в сумі 1600 грн. в погашення заборгованості за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016.

Згідно квитанцій, що додані відповідачкою: №102 від 17.06.2016 (1600 грн.), №0.0.59385492 від 04.08.2016 (1600 грн.), №0.0.601200443.1 від 16.08.2016 (1700 грн.), №10017/90 від 19.09.2016 (2000 грн.), №0.0.634473026.1 від 17.10.2016 (2000 грн.), №0.0.651797129.1 від 15.11.2016 (2000 грн.), №0.0.674840407 від 21.12.2016 (2000 грн.), 0.0.687115156.1 від 16.01.2017 (1700 грн.), 0.0.703523804.1 від 10.02.2017 (1700 грн.), №0.0.720063018.1 від 06.03.2017 (480 грн.) та №0..1 від 18.05.2017 (550 грн.) ОСОБА_2 , на виконання зобов`язань за кредитним договором №200510231 від 20.04.2016, перерахувала на рахунок ТОВ "ФК "Фагор" (правонаступник первісного кредитора, про якого повідомили відповідачці), грошові кошти у загальній сумі 18 930,00 грн.

Тобто станом на 18.05.2017 ОСОБА_2 було повністю погашено заборгованість за кредитним договором № 200510231 від 20.04.2016.

Нормами глави 48 ЦК України, що регламентує порядок виконання зобов`язань, не передбачено обов`язку боржника перед здійсненням виконання пересвідчуватися про належну особу кредитора, відтак, зобов`язання виконується з урахуванням особи кредитора, про яку на момент його виконання був обізнаний боржник.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про неналежність кредитора ТОВ "ФК "Фагор" за наслідками розгляду Північним апеляційним господарським судом справи №910/11298/16, оскільки недійсність відповідного договору про відступлення прав вимоги обумовлює правові наслідки, що виникають між його сторонами, зокрема, у спосіб повернення безпідставно отриманого майна, та не спричиняє виникнення прав чи обов`язків у інших суб`єктів, які сторонами зазначеного правочину не являються.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам і з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.