Єдиний унікальний номер № 740/5499/24
Номер провадження 2-о/741/18/25
УХВАЛА

іменем України

01 квітня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

голов уючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про надання права на шлюб,

УСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про надання права на шлюб.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2024 року справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про надання права на шлюб направлено за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області.

11 грудня 2024 року матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про надання права на шлюб отримані Носівським районним судом Чернігівської області.

Ухвалою від 16 грудня 2024 року у справі відкрито окреме провадження, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 03 лютого 2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 03 лютого 2025 року розгляд справи відкладено до 19 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання заінтересованих осіб.

Ухвалою суду від 19 лютого 2025 року розгляд справи відкладено до 01 квітня 2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання заявника.

У судове засідання, призначене на 01 квітня 2025 року, заявник ОСОБА_1 повторно не з`явилася, була належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, клопотань про розгляд справи за її відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, були належним чином сповіщені судом про дату, час та місце судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, робить висновок про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з нижченаведених підстав.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом установлено, що в судові засідання 19 лютого 2025 року та повторно 01 квітня 2025 року заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про дати, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, про причини неявки в судові засідання не повідомила, жодних заяв суду про зміну місця свого проживання не надавала.

Відомості про розгляд справ (відкриття провадження та дати призначення підготовчого судового засідання у справі) у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року були опубліковані на офіційному веб-сайті Носівського районного суду на офіційному веб-порталі судової влади України за режимом доступу: https://court.gov.ua/fair/sud2516.

Крім того, заявник була присутньою в судовому засіданні 03 лютого 2025 року та достовірно була обізнана про перебування справи за її заявою на розгляді Носівського районного суду Чернігівської області.

Так, відповідно до положень ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. ч. 3 ст. 131 ЦПК України.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У той же час, статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Судом встановлено, що заяви про розгляд справи за відсутності заявника до суду не надходило, заявник не повідомляла суд про зміну місця свого проживання, була достовірно обізнаною з перебуванням справи за її заявою на розгляді Носівського районного суду Чернігівської області.

Варто також зауважити, що суд не наділений повноваженнями та не зобов`язаний перевіряти місце реєстрації заявника.

Крім того, як ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що позивач (заявник) як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (наприклад, рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Прописуючи норми законодавства щодо залишення заяви без розгляду, законодавець чітко та вичерпно указав наявність обов`язкових двох обставин, а саме: повторна неявка в судове засідання заявника та відсутність заяви заявника про розгляд справи за його відсутності, а тому наявність інших обставин не відносяться законодавцем до альтернативних обставин, які мають визначальне значення при застосуванні норми ч. 5 ст. 223 ЦПК України та норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись правовими позиціями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, слід зазначити, що для вирішення питання про залишення заяви без розгляду поважність причин повторної неявки в судове засідання заявника не мають правового значення, адже факт повторної неявки в судове засідання заявника незалежно від причин неявки є підставою для залишення заяви без розгляду лише при наявності сукупності таких обставин як: факту належного повідомлення заявника про час і місце розгляду справи; відсутності заяви про розгляд справи за відсутності заявника.

Відповідно до статті 10 ЦПК України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 10 липня 2017 року у справі "Гінчо проти Португалії" Європейський суд з прав людини зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ураховуючи, що заявник, яка належним чином повідомлялася судом про дати, час та місце судових засідань, вдруге не з`явилася в судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності чи про поважність причин неявки не подавала, заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів від неї до суду не надходило, суд уважає, що заяву необхідно залишити без розгляду.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку (частина друга статті 257 ЦПК).

На підставі ст. ст. 200, 223, 257, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про надання права на шлюб залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити заявникові, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Повний текст ухвали складено 01 квітня 2025 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА