465/2217/25
2/465/2289/25
У Х В А Л А

про самовідвід судді

31.03.2025 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р., розглянувши заяву судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. про самовідвід у цивільній справі № 465/2217/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Баран О.І. від 18.03.2025 року задоволено заяву судді Баран О.І. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу. Ухвала мотивована тим, що визначення судді для розгляду справи відбулося некоректно, оскільки в рамках вказаної цивільної справи позивач ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка частково задоволена ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М., однак, в подальшому при надходженні позовної заяви така всупереч визначних засад здійснення авторозподілу передана для розгляду не тому судді, який вирішував питання забезпечення позову, а іншому судді.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2025 року вказану цивільну справу передано для розгляду судді Франківського районного суду м. Львова Величку О.В.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, суд не повідомляв учасників справи про вирішення питання про самовідвід судді у даній справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Як вбачається з даних автоматизованої системи документообігу суду (КП «Д-3»), позивач ОСОБА_1 07.03.2025 року зверталась до Франківського районного суду м. Львова із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, головуючим суддею у якій згідно протоколу автоматизованого розподілу справи визначено суддю Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюру С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюри С.М. від 12.03.2025 року у справі № 465/1997/25 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково.

Рішенням Ради суддів України №4 від 11.04.2024 року вирішено внести зміни до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, а саме: підпункт 2.3.43 пункту 2.3 «Розподіл судових справ між суддями» викладено у наступній редакції: "2.3.43 Передача судової справи раніше визначеному судді, судді доповідачу проводиться щодо, зокрема: 2.3.43.11 заяв про забезпечення позову, доказів, поданих після подання позовної заяви: 2.3.43.16 позовних заяв, які надійшли після подання до суду заяви про забезпечення позову або доказів.

Разом із тим, відповідно до п. 23 засад використання автоматизованої системи документообігу Франківського районного суду м. Львова, затвердженого рішенням загальних зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 03.09.2015 року № 13 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 10.03.2016 року № 2 та рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2023 року № 3, рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 4 від 17.04.2024 року, визначено, що з метою дотримання строків розгляду справ, шляхом передачі раніше визначеному у судовій справі судді передаються судові справи та матеріали, зокрема, позовні заяви, які надійшли після подання до суду заяви про забезпечення позову або доказів.

Отже, в даному випадку розподіл цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу слід здійснювати шляхом передачі вказаної цивільної справи раніше визначеному складу суду, яким здійснювався розгляд заяви про забезпечення позову.

Однак, після відводу від розгляду зазначеної цивільної справи судді Франківського районного суду м. Львова Баран О.І. у зв`язку із некоректним проведенням авторозподілу у справі повторно проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями від 20.03.2025 року та визначено головуючим суддею Величка О.В., який не вирішував заяву позивача про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 1 ст. 6 Конвенції).

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Вищезазначене кореспондується із пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року № 2006/23, відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, розгляд справи належним судом є важливою гарантією законності і верховенства права та однією з форм реалізації учасником процесу свого права на доступ до правосуддя.

Однак, в даному випадку визначення судді відбулося некоректно, оскільки матеріали позовної заяви у справі № 465/2217/25 (провадження 2/465/2289/25) розподілені судді Величку О.В. без врахування вимог п. 23 Засад використання автоматизованої системи документообігу Франківського районного суду м. Львова, що зумовлює наявність підстав для самовідводу судді, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді в ході розгляду справи та вирішення спору, з метою гарантування сторонам права на доступ до правосуддя і розгляд справи належним судом, враховуючи, що повторний автоматизований розподіл судової справи між суддя відбувся некоректно, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді Величка О.В. у цивільній справі № 465/2217/25.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 36, 39, 40, 247 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Задоволити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Величка О.В. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/2217/25 (провадження №2/465/2289/25) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу.

Матеріали справи № 465/2217/25 (провадження 2/465/2289/25) передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Величко О.В.