Справа №639/6476/24
Провадження №2/639/248/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

представника відповідача Вініцького М.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу №639/6476/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відповідно до якої просила суд: стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальних збитків в розмірі 90 372,48 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач, є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

13.02.2024 квартиру було затоплено через прорив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищі вказаного будинку, над квартирою АДРЕСА_2 .

Факт залиття квартири позивача встановлено актом б/н від 15.02.2024 про залиття житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .В результаті аварії у позивача в квартирі були пошкоджені меблі, стіни та стеля в двох житлових кімнатах.

Для оцінювання матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири ОСОБА_1 звернулася до фахівця-оцінювача, який зробив огляд квартири та надав Звіт №22082024 з визначення вартості матеріального збитку, пошкоджених внаслідок залиття водою станом на 13.02.2024. Вартість відновлювального ремонту квартири внаслідок залиття визначена відповідно до висновку ФОП ОСОБА_2 , проведеного за заявою позивача ОСОБА_1 , складає 90 372,48 грн. Вартість виготовлення цього Звіту про оцінку матеріального збитку в наслідків за залиття квартири складає 4 000,00 грн. і була сплачена позивачем в повному обсязі.

Для можливості до судового врегулювання питання сплати коштів ОСОБА_1 офіційно письмово звернулася до КП «ХТП» (претензія від 16.04.2024 ). На її досудову претензію вона отримала офіційну відповідь від 17.05.2024, згідно якої КП «ХТМ» відмовило їй у добровільній виплаті коштів за нанесений матеріальний збиток в наслідок залиття квартири 13.02.2024 з системи теплових мереж.

Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., оскільки після кожного затоплення позивач вимушена була самостійно відновлювати квартиру та проводити ремонт. Постійні залиття квартири, відсутність капітального ремонту труб теплопостачання, необхідність відновлення квартири і нарешті нове затоплення призвело її до морального зриву. ОСОБА_1 вкотре отримала стрес і вимушена була звертатися до лікаря щодо відновлення морального стану. Відсутність належного ремонту систем теплопостачання і наслідки протікання цих систем в її квартиру порушило її нормальний життєвий стан, принизило її честь та гідність

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків.

10 жовтня 2024 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Призначено підготовче судове засідання.

11 листопада 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомив, що з вимогами викладеними у позовній заяві не згодні, вважають, що КП «Харківські теплові мережі» не є належним відповідачем по даній справі.

На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття її квартири з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення. Разом з цим, наданий позивачем Акт від 15.02.2024 не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття. Зі змісту Акту від 15.02.2021 слідує, що причиною залиття квартири позивача є витікання теплоносія централізованого опалення, який знаходиться на технічному поверсі житлового будинку, втім в акті не зазначено данні винної особи, яка повинна забезпечувати утримання теплоносія централізованого опалення на технічному поверсі, не вказано про участь його представника в обстеженні квартири позивача та третіх осіб, відсутній і підпис представника цієї особи під актом комісійного обстеження.Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття.

Також, рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 визначені виконавці послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а саме: з управління будинком, спорудою або групою будинків КП "Жилкомсервіс"; з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлово-експлуатаційні підприємства комунальної власності територіальної громади м. Харкова, КП "ХТМ", ДКП "Харківкомуночиствод", КП "ВТП "Вода" та інші, та запропоновано підприємствам - виконавцям житлово-комунальних послуг визначити конкретні обсяги послуг на підставі укладених цивільно-правових угод. Тобто рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 КП "Харківські теплові мережі" визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова в обсязі укладеного з КП "Жилкомсервіс" договору. КП Харківські теплові мережі" виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах. Забезпечення проведення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено на балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним КП Жилкомсервіс" з власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Просив у позові відмовити.

06 грудня 2024 року від позивача надійшли заперечення на відзив згідно яких повідомила наступне.

Стосовно правомірності складання Акту від 15.02.2024. У своєму Відзиві на позов Відповідач вказує, що «Акт від 15.02.2024 р. не містить висновків про винну особу та обсяги робіт». Це не відповідає дійсності. У наданій до суду офіційній відповіді КП «ХТМ» від 17.05.2024 вказано, що «Залиття квартири АДРЕСА_2 сталося у зв`язку з дефектом на впутріишьобудинковому трубопроводі (лежаку) системи теплопостачання з горищного приміщення будинку, про що працівниками КП «ХТМ» було складено Акт від 15.02.2024 із зазначенням причин та наслідків залиття. Дефектну ділянку було замінено представниками КП «ХТМ». Крім того, в цьому листі вказано, що «заміна трубопроводів теплопостачання на горищі будинку АДРЕСА_3 буде запланована та внесена до плану робіт на 2025 рік. Роботи будуть виконані при наявності фінансування». Тобто цим листом від 17.05.2024 відповідач визнає факт укладання представниками КП «ХТМ» (сумісно з іншими) Акту від 15.02.2024, підтверджує, що Актом встановлено причини та наслідки залиття, визнає свою (КП «ХТМ») відповідальність щодо заміни трубопроводу теплопостачання. Стосовно обсягу робіт, то цей обсяг робіт вказано в Акті в повному обсязі. Цей обсяг робіт також є ідентичним висновкам Звіту №22082024 щодо вартості відновлювальних робіт, наданим до суду. Тобто, офіційна відповідь КП «ХТМ» суперечить заявленим у Відзиві Відповідача фактам. Разом з тим, сам по собі акт від 15.02.2024 є лише одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди, і зазначені в ньому факти не спростовані.

Вважає, що що саме КП «ХТМ» є належним Відповідачем по цій справі, саме цей Відповідач має сплатити Позивачу кошти матеріального та морального збитку. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в спірному будинку, мало здійснювати саме КП «Харківські теплові мережі». Доводи представника КП «Харківські теплові мережі» на те, що на КП «Харківські теплові мережі» не покладено обовязку щодо проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж системи централізованого теплопостачання є безпідставними та такими, що спростовуються вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного з КП «Харківські теплові мережі» договору.

Матеріали справи не містять доказів того, що залиття квартири сталося з вини «Жилкомсервіс» як управителя будинку. Тоді як договором, укладеним між КП «Жилкомсервіс» (Управитель) та КП «ХТМ» (Виконавець), відповідальність за належний технічний стан внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання та вжиття заходів щодо ліквіпаїтії аварійних ситуацій покладено саме на КП«ХТМ». Тобто, залиття квартири сталося з причин незабезпечення належного стану внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання у будинку, технічне обслуговування яких покладено на КП «ХТМ». Крім того, на цей час, а саме на 01.12.2024 р., ремонтні роботи по капітальній заміні труб теплопостачання на горищі будинку АДРЕСА_3 вже проведено саме КП «ХТМ». Тобто, саме КП «ХТМ» є відповідальною за стан цих комунікацій та їх своєчасний ремонт та заміну.

Просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/6476/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з?явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у рішення вище.

Представник відповідача Вініцький М.В., який діє на підставі довіреності від 02.10.2024, в судовому засіданні просив у позові відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності позивача та ухвалити рішення.

Суд, заслухавшипояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорені або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 13 липня 1998 року, Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 29 березня 2024 року, Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 26 квітня 2024 року (а. с. 6, 7,8).

13.02.2024 квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_1 було затоплено через прорив трубопроводу центрального опалення, розташованого на горищі вказаного будинку, над квартирою АДРЕСА_2 .

Факт залиття зафіксовано актом від 15.02.2024 працівниками Новобаварської філії КП «ХТМ», згідно якого залиття трапилось в горищному приміщенні на ділянці трубопроводу системи центрального опалення.

Зі змісту вищевказного акту вбачається, що 13.02.2024 в будинку АДРЕСА_1 , комісією встановлено сліди залиття в двох кімнатах на стелі та стінах. В житловій кімнаті №1 на стелі було встановлено сліди залиття та осип штукатурки приблизною площею 3 кв. м. Сліди залиття у вигляді рудих плям є на стелі та стінах. В житловій кімнаті №2 зафіксовано осип штукатурки на площі 3 кв. м., руйнування підвісу стелі (гіпсокартон) на площі біля 8 кв. м., руйнування стінового гіпсокартону на площі біля 1,5 кв.м., розрив шпалер стелі на площі біля 8 кв.м., пошкоджено шпалери стінові на площі біля 2 кв.м., відірвався пластиковий плінтус на стелі біля 2 м, сталося здуття підлогового покриття (лінолеум) на площі біля 4 кв. м. На зазначеному акті мається запис: «причиною залиття є: утворився свищ на лежаку системи опалення, у лежаку діаметром 32 на технічному поверсі» (а.с. 10).

Отже, судом встановлено, що внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу було пошкоджено майно та завдано матеріальних збитків.

Для оцінювання матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, позивач звернулася до фахівця-оцінювача.

Так, згідно Звіту № 22082024 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень за адресою: АДРЕСА_1 , вартість матеріальних збитків становить 90 372,48 грн. (а.с. 4-34).

Крім того, позивачем сплачено вартість виготовлення цього звіту у розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 35).

Вподальшому, 16.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до КП «ХТП» з претензією щодо добровільного відшкодування суми збитку у розмірі 90 000,00 грн. (а.с.11).

Від КП «Харківські теплові мережі» надійшла відповідь, якою позивачу було відмовлено у відшкодуванні матеріальних збитків (а.с. 12).

У зв?язку з чим, позивач і звернулась до суду з позовом до КП «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Разом з цим, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що КП «Харківські теплові мережі» не є належним відповідачем по даній справі, посилаючись на рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186, яким визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова в обсязі укладеного з КП "Жилкомсервіс" договору. КП Харківські теплові мережі" виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах. Забезпечення проведення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено на балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним КП Жилкомсервіс" з власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, КП «ХТМ».

13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» та КП «ХТМ» було укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого управитель доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, управитель зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги.

Пунктами 2.3.2 та 2.3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором (а.с. 60-66).

Вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП «Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «Харківські теплові мережі».

Представником КП «Харківські теплові мережі» в судовому засіданні під час розгляду справи не було надано доказів виконання укладеного з КП «Жилкомсервіс» договору в частині надання останньому, відповідно до п.п. 3.2., 3.5. Договору, п. 38 Додатку 1 Договору, опису несправностей систем опалення або гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_3 .

Посилання представника КП «Харківські теплові мережі» на те, що відповідальною особою за заподіяну позивачу шкоду є КП «Жилкомсервіс» не знайшло підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» є належним відповідачем у даній справі.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що наданий позивачем Акт від 15.02.2024 не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття. Зі змісту Акту від 15.02.2021 слідує, що причиною залиття квартири позивача є витікання теплоносія централізованого опалення, який знаходиться на технічному поверсі житлового будинку, втім в акті не зазначено данні винної особи, яка повинна забезпечувати утримання теплоносія централізованого опалення на технічному поверсі, не вказано про участь його представника в обстеженні квартири позивача та третіх осіб, відсутній і підпис представника цієї особи під актом комісійного обстеження.Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття.

Суд з цього приводу зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами. З цього приводу суд зазначає, що за висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

Так, пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.

Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

Як вбачається з наданої копії Акту від 15.02.2024, при обстеженні квартири АДРЕСА_4 та складанні відповідного акту була присутня потерпіла особа.

Разом з тим, зазначений акт не містить висновків про особу, яка заподіяла шкоду та обсяг робіт необхідних для усунення наслідків залиття. (а.с. 10).

Однак, 17.05.2024 позивачем отримана відповідь від КП «ХТМ», згідно якої повідомлено, що технічно зношену ділянку трубопроводу внутрішньобудинкової системи теплопостачання на горищному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 працівниками Новобаварської філії підприємства було замінено. Під час обстеження 26.04.2024 працівниками підприємства спільно з КП «Житлокомсервіс» горищного приміщення зазначеного будинку встановлено, що трубопроводи внутрішньобудинкової системи теплопостачання знаходяться в задовільному технічному стані. Система теплопостачання перебуває під тиском, течі немає. Технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання вказаного будинку заплановано на липень 2024 року, згідно з графіком. У межах технічного обслуговування працівниками підприємства буде виконано комплекс технічних робіт, у тому числі: промивання внутрішньобудинкової системи теплопостачання, гідравлічні випробування, ревізія запірної арматури та інше. Заміну трубопроводів теплопостачання на горищному приміщенні зазначеного будинку внесено до «Плану робіт з поточних/капітальних ремонтів внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води в багатоквартирних житлових будинках м. Харкова на 2025 рік» та буде виконано за наявності фінансування. Питання відшкодування наслідків залиття квартири може бути вирішено в судовому порядку. (а.с. 12).

Отже, з вищевказано листа вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» фактично визнає факт залиття квартири АДРЕСА_4 та пошкодження технічно зношеної ділянки трубопроводу внутрішньобудинкової системи теплопостачання на горищному приміщенні вказаного житлового будинку, яке в подальшому було замінено працівниками Новобаварської філії підприємства.

Враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено, що позивачу було завдано матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується сукупністю наданих доказів, а саме: актом про факт залиття, звітом № 22082024 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень.

Вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування майнової шкоди, суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з пунктами 5, 6 частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передане на його баланс.

Підпунктом 8 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вказаних умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови укладеного між відповідачами договору, крім того, враховуючи, що клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи КП «ХТМ» не заявило, а отже відповідач не скористався наданою процесуальним законом можливістю доведення перед судом відсутності своєї вини у заподіянні шкоди позивачу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на КП «ХТМ» обов`язку з відшкодування заподіяної позивачу майнової та моральної шкоди.

Зазначений висновок узгоджується із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 640/20533/16-ц (провадження № 61-27366св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 640/419/17 (провадження № 61-32844св18) щодо застосування вказаних норм права.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно Звіту № 22082024 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень за адресою: АДРЕСА_1 , вартість матеріальних збитків становить 90 372,48 грн. (а.с. 4-34).

Крім того, позивачем сплачено вартість виготовлення цього звіту у розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 35).

А, отже з відповідача КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню вартвсть оцінки вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень за адресою: АДРЕСА_1 , та вартість виготовлення цього звіту у загальному розмірі 94 372,48 грн.

Також, позивач просила стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., посилаючись на те, що подія 13.02.2024, яка сталася з її квартирою, а саме затоплення протіканням з системи подачі тепла, не є першою. Труби на горищі будинку, а саме на технічному поверсі, постійно на протязі багатьох років проривалися і квартиру заливало гарячою водою. Позивач багато разів скаржилась на це до КП «ХТМ» по телефону. Приїжджали відповідні працівники, фіксували факт заливу приміщення та пошкодження системи теплопостачання. Вони робили якийсь косметичний ремонт без заміни труб і все через деякий час повторювалось знову. Після кожного затоплення позивач вимушена була самостійно відновлювати квартиру та проводити ремонт. Постійні залиття квартири, відсутність капітального ремонту труб теплопостачання, необхідність відновлення квартири і нарешті нове затоплення призвело її до морального зриву. ОСОБА_1 вкотре отримала стрес і вимушена була звертатися до лікаря щодо відновлення морального стану. Відсутність належного ремонту систем теплопостачання і наслідки протікання цих систем в її квартиру порушило її нормальний життєвий стан, принизило її честь та гідність. Постійні ремонтні роботи в квартирі після її затоплення призвели до порушення права власності та прав, наданих споживачам послуг по централізованому опаленню.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Так, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 , внаслідок залиття, належної їй на праві власності квартири, зазнала душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, перенесла емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт, і моральні переживання через неможливість до теперішнього часу доведення квартири до придатного стану для життя, а отже посилання позивача на завдану їй моральну шкоду внаслідок залиття квартири є обґрунтованими.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які вони зазнали в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода у розмірі 50 000,00 грн. є надмірною, а тому при визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачу, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення, та вважає за розумне стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимогиОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири підлягають частковому задоволенню.

Ухвалою Жовтневого районногосуду м. Харкова від 18 жовтня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позову було задоволено та звільнено позивача від сплати судового збору.

Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову 144 372,48 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 104 372,48 грн. = 72,2%; сума судового збору, яка була сплачена позивачем 1 443,72 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача складає 93,2% = 1 042,36 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 11, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 94 372,48 грн. (дев?яносто чотири тисячі триста сімдесят дві гривні 48 копійок), яка складається з вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень у розмірі 90 372,48 грн. та вартості виготовлення звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень у розмірі 4 000,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 , в якості відшкодування моральної шкоди, 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь держави судовий збір у розмірі 1 042, 36 грн. (одна тисяча сорок дві гривні 36 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

-Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ;

-Відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, .

Повний текст рішення складено 01.04.2025

Суддя В.В. Труханович