РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025

Справа № 522/2235/24 (2/522/728/25)

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

адвокат позивача Гусаров О.Л.

розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу.

ВСТАНОВИВ:

1.06.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .

2.Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

-стягнути з ОСОБА_2 68 000 доларів США боргу та 25 020 доларів США процентів за договорами позики.

3.05.04.2024 відкрито загальне позовне провадження.

4.24.05.2024 відповідач подав відзив на позов.

5.03.09.2024, 16.10.2024 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

6.16.10.2024 закрито підготовче провадження.

7.22.11.2024 позивач подав додаткові пояснення.

8.Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що ОСОБА_2 двічі позичала у ОСОБА_1 гроші, про що складались письмові боргові розписки. Так, вперше 05.08.2021 ОСОБА_2 взяла в борг 25 000 доларів США під 2% в місяць строком до 05.02.2022. Вдруге, взяла в борг ще 43 000 доларів США під 2% в місяць, без визначення дати взяття цієї позики та строку повернення коштів. ОСОБА_2 позичених грошей не повернула, проценти не сплатила. Позивач через нотаріуса направляв вимогу повернути борг за розпискою на 43 000 доларів США під 2% в місяць. Кошти не повернуто за двома розписками.

Позивач вважає, що строк повернення боргу з виплати процентів за першою розпискою від 05.08.2021 обчислюється з дати отримання позики та до жовтня 2024 року (38 місяців). За другою розпискою з 07.02.2024 (станом на цю дату закінчився 7-денний строк, визначений у вимозі позивача до відповідача щодо повернення позики) по жовтень 2024 року (7 місяців). Крім того. позивач вважає, що має право на нарахування цих відсотків під час розгляду справи судом.

9.Відповідач проти позову заперечує. В розписках немає підтвердження отримання про ОСОБА_2 грошей та не зазначено про зобов`язання повернути гроші. Друга розписка взагалі не містить дати отримання коштів та дати складання цієї розписки. Відсутність в розписці дати її складання не дозволяє перевірити дотримання позивачем строку позовної давності на звернення до суду за відповідними вимогами. На думку відповідача, очевидним є те, що розписка від 05.08.2021 написана різними особами та не є закінченою через «пробіл» між словами. Також позивач не є фінансовою установою, в зв`язку з чим не може отримувати відсотки за розписками. Наявність у позивача такої великої суми грошей не доведена.

Судом встановлено такі обставини справи.

10.Згідно з власноручно написаною 05.08.2021 борговою розпискою ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 25 000 доларів США під 2% в місяць, строком до 05.02.2022.

11.Згідно з власноручно написаною борговою розпискою (немає дати її складення) ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 43 000 доларів США під 2% в місяць.

12.Оригінали розписок надані для огляду в судовому засіданні. Відмінностей від копій, що в матеріалах справи судом не виявлено. Позивач не залишив оригінали розписок в матеріалах судової справи. Судом роз`яснено необхідність залишення оригіналів розписок в судовій справі з тим, щоб уникнути можливості повторного їх пред`явлення з метою стягнення того самого стягнення боргу.

13.Згідно з нотаріально посвідченою заявою від 31.01.2024 №16 адресованою ОСОБА_2 через приватного нотаріуса від ОСОБА_1 , боржнику направлено лист про повернення ОСОБА_1 боргу 43 000 дол. США та процентів. Запропоновано ОСОБА_2 у 7-денний строк від дня пред`явлення цієї вимоги (отримання заяви-повідомлення) повернути позичені кошти.

14.Нотаріально посвідченим свідоцтвом від 28.02.2024 приватний нотаріус засвідчила, що 31.01.2024 за реєстровим №36 заяву ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 . Заява містить відомості щодо наявності боргу у ОСОБА_2 (отримання від ОСОБА_1 у тимчасове користування) грошових коштів в розмірі еквівалентному 43 000 доларів США під 2% ставку, щомісячно, що підтверджується розпискою, написаною ОСОБА_2 власноруч. Однак зобов`язання, які ОСОБА_2 прийняла на себе, дотепер так і не виконані, борг ОСОБА_2 так і не повернуто. Розрахунок між боржником та кредитором до теперішнього часу не стався. Заява була передана шляхом відправлення листа через відділення поштового зв`язку, зі зворотним повідомленням про вручення, повернута відділенням Укрпошти за закінченням терміну зберігання, без вручення адресату.

15.За власними розрахунками позивача борг ОСОБА_2 по процентах за позикою від 05.08.2021 на суму 25 000 доларів США становить 19 000 доларів США за 38 місяців по 2% в місяць, починаючи з 05.08.2021 по жовтень 2024.

16.За другою позикою (без дати складення та строку повернення) на 43 000 доларів США борг ОСОБА_2 по процентах становить 6 020 доларів США за 7 місяців по 2% в місяць, починаючи з 07.02.2024 (закінчення 7-денного строку, визначеного у нотаріально посвідченій вимозі від 31.01.2024) по жовтень 2024 року.

17.Всього розмір процентів за двома позиками 25 020 доларів США, основний борг 68 000 доларів США.

Висновки суду.

18.Спір між сторонами виник щодо стягнення коштів за двома розписками. Підставою позову є невиконання зобов`язань щодо повернення позики.

19.Відповідач заперечує взяття коштів в борг, ставить під сумнів юридичну значимість цих розписок.

20.У зв`язку з цим, суд повинен з`ясувати реальність позики та правову природу розписки, як боргової розписки.

21.Відтак на фізичну особу, як заявника грошових вимог на підставі боргової розписки, покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування в разі виникнення вмотивованих сумнівів щодо обґрунтованості вимог такого кредитора. Під час розгляду заяви кредитора з відповідними грошовими вимогами до боржника суду потрібно враховувати достатність (повноту і всебічність) поданих доказів як взаємозв`язок їх сукупності, що дозволяє суду зробити достовірний висновок про існування заборгованості за борговою розпискою.

22.Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

23.Згідно із частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

24.Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

25.Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

26.Відповідно до частини 2 статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

27.Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

28.Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

29.Згідно зі статтею 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

30.Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно зі статтею 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

31.Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

32.За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

33.Такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладений в постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 201/11388/17.

Щодо розписки на суму 25 000 доларів США.

34.За змістом письмової розписки від 05.08.2021: ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 25 000 доларів США під 2% у місяць, строком до 05.02.2022. На розписці міститься підпис ОСОБА_2 .

35.В свою чергу, адвокат Ісаєвої Р. М. заперечував, що ОСОБА_2 писала цю розписку та брала гроші в борг. Проте сторона відповідача обмежилась лише словесними запереченнями щодо взяття цього боргу, не надавши належних і допустимих доказів, які б підтвердили її заперечення. Договір позики відповідач не оспорював, не просив визнати його недійсним чи удаваним правочином.

36.Оцінюючи зміст цієї розписки стає зрозуміло, що зобов`язання щодо передачі 25 000 доларів США, як боргу, мало місце і це були правовідносини позики коштів, оскільки кошти надані під відсотки за користування ними..

37.Оскільки строки повернення позичених 25 000 доларів США закінчився 05.02.2022, відповідач не підтвердив їх повернення, у позивача наявний оригінал розписки, суд вважає, що вимога кредитора про їх стягнення є обгрунтованою.

38.Крім того, розписка від 05.08.2021 також передбачає, що боржнику основна сума боргу давалась під 2% в місяць від взятої суми, строком до 05.02.2022.

39.В свою чергу, позивач нараховує відповідачу 2% в місяць від взятої суми з 05.08.2021 по жовтень 2024 року, що на його переконання становить 19 000 доларів США.

40.Суд з цим погоджується лише частково.

41.Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2. ст. 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

42.Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів установлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

43.Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу) (постанова ВП ВС від 05.04.2023 №910/4518/16) .

44.Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

45.Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України.

46.Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

47.За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника/боржника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

48.Отже, позивачем безпідставно нараховано відповідачу 2% на суму боргу поза межами строку кредитування. Такий період обмежується строком визначеним у договорі, тобто до 05.02.2022. Відтак борг зі сплати 2% в місяць від взятої суми 25 000 дол. США за розпискою від 05.08.2021 підлягає нарахуванню з 05.08.2021 й до 05.02.2022, що становить 3 041,10 доларів США.

49.Таким чином, за розпискою від 05.08.2021 відповідач має борг перед позивачем в розмірі 25 000 дол. США - основного боргу та 2% в місяць - 3 041,10 дол. США.

Щодо розписки на суму 43 000 доларів США.

50.За змістом письмової розписки (без дати її складання): ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 43 000 доларів США під 2% у місяць.

51.Зазначена розписка також не передбачає строку повернення цих коштів.

52.Аналогічно, як і за попередньою розпискою, відповідач заперечував взяття коштів, але не спростував належними доказами, що ОСОБА_2 не писала такої розписки, не брала коштів. Додатково відповідач зазначав, що відсутність в розписці дати її складання не дозволяє перевірити дотримання позивачем строку позовної давності на звернення до суду за відповідними вимогами.

53.Суд погоджується, що зміст розписки за юридичною природою є договором про взяття коштів в борг. Відсутність дати в розписці, коли передано кошти в борг, не впливає на суть цих правовідносин, як боргових. Має значення лише для строку повернення боргу.

54.Так, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

55.Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України) .

56.Оскільки ст. 1049 ЦК України є спеціальною до загальної норми ст. 530 ЦК України, то позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

57.З матеріалів справи вбачається, що нотаріально посвідченим Свідоцтвом від 28.02.2024, приватний нотаріус посвідчила те, що вона 31.01.2024 за реєстровим №36 передала ОСОБА_2 заяву (вимогу про повернення коштів) від ОСОБА_1 . Вимога про повернення коштів надсилалась нотаріусом засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 31.01.2024. Лист повернуто нотаріусу, як такий, що не вдалось вручити адресату, з причини «за закінченням встановленого терміну зберігання».

58.Враховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень, зокрема, рекомендованих поштових відправлень у межах міста, які розміщені на офіційному сайті Укрпошти (Наказ Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень»), а саме, 2 дні, останньою датою виконання ОСОБА_2 обов`язку повернути 43 000 доларів США є 03.03.2024 (31.01.2024 + 2 дні + 30 днів).

59.Оскільки строк повернення позики 43 000 доларів США закінчився, відповідач не надала доказів її повернення, суд дійшов висновку, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

60.Що стосується процентів, то в цьому борговому документі зазначено, що 43 000 доларів США надано в борг під 2% в місяць без визначеного строку повернення основної позики.

61.Відповідно, за цією розпискою (без дати її укладення), визначити період сплати процентів неможливо, оскільки немає дати його початку і дати закінчення.

62.Доводи позивача про продовження користування відповідачем отриманими грошима до жовтня 2024 року, суд вважає безпідставними.

63.Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова ВП ВС від 05.04.2023 №910/4518/16, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16).

64.На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто, боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України, натомість може наставати інша відповідальність боржника за ЦК України.

65.Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає лише основна сума позики 43 000 дол. США.

66.Всього за двома розписками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 71 041, 10 дол. США. (25 000 дол. США основного боргу + 2% в місяць 3 041,10 дол. США. + 43 000 дол. США. основного боргу). Решту вимог позивача є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 71 041,10 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову 15 140 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя Ярема Х.С.