Справа № 462/717/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.,

присяжних: Осиповської Н.І.

Крупко В.І.

секретаря Поляниці А.М.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представників заінтересованих осіб: ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про оголошення особи померлою,-

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свої вимоги мотивував тим, що він є батьком ОСОБА_5 , який займав посаду бойового медика взводу та в період часу з 12 січня 2024 року по 04 лютого 2024 року , з 10 лютого 2024 року по 24 лютого 2024 року, з 26 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року, брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в пунктах Новоандріївка, п. Роботине Пологівського району Запоріжської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у ході виконання бойового завдання в районі Роботине Запорізької області, під час активних бойових дій зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 . Зазначає, що 03 березня 2024 року, його син пішов на евакуацію пораненого солдата ОСОБА_6 , та потрапив під мінометний та артилериський обстріл. ОСОБА_5 , був важко поранений та пройшовши ще 5-10 метрів перестав рухатись. Його евакуацію не було можливості провести через активні обстріли місцевості. Місцезнаходження його встановлені за координатами: Х 52- 59102, у: 67-13562. Так, оголошення померлим ОСОБА_5 , необхідно заявнику з метою державної реєстрації його смерті, прийняття спадщини та отримання належних їм виплат, а тому від встановлення факту загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 , залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як батька загиблого військовослужбовця. Додатково зазначив, що в списках в/ч, син поданий до Державної нагороди, адже у день його смерті виніс з позицій де був бій трьох поранених до місць евакуації, а переносивши четвертого пораненого, разом із ним загинув, так як вони були накриті вогнеметним вогнем і дронами. Заявник вже майже рік відчуває гостру біль від втрати сина, душевні переживання не вщухають, велике моральне виснаження, постійне звернення за психологічною підтримкою.

Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив таку задовільнити з підстав, що в ній викладені.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив таку задовільнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, ОСОБА_3 , зазначив, що з моменту зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 по теперішній час до військової частини НОМЕР_1 не надходило жодної інформації стосовно зазначеного військовослужбовця (ані щодо підтвердження факту перебування у полоні, ані щодо виявлення тіла із ознаками, які б могли ідентифікувати його, ані у ході обміну тілами загиблих). З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю прийняття спадщини та отримання належних їм виплат. Просив звернути увагу суду на те, що в заяві не зазначено інформації щодо дружини, дітей, утриманців зниклого безвісти. Водночас дружина, діти, утриманці (за умовою наявності перерахованих осіб) зниклого безвісти, до участі у справі не залучені, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись їх інтересів також. Також вказав, що відсутність безумовних доказів, що надаються заявником, унеможливлює оголошення особи померлою.

Представниця заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні зазначила, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території

ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Таким чином, звернення до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_5 , вважає передчасним.

Представники інших заінтересованих осіб будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши подані суду документи, заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_5 , значаться заявник ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , матір ОСОБА_5 , - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Витягу із Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року №1 солдата ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 призначено на посаду стрільця-санітара піхотного відділення піхотного взводу піхотної роти. ВОС- 100915А/658, з 22 липня 2023 року зарахований до списків особового складу.

Як вбачається з довідки №228 від 03 березня 2024 року про безпосередню участь особи в заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України старший солдат ОСОБА_5 , займав посаду бойового медика взводу та в період часу з 12 січня 2024 року по 04 лютого 2024 року, з 10 лютого 2024 року по 24 лютого 2024 року, з 26 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в пунктах Новоандріївка, п. Роботине Пологівського району Запорізької області.

03 березня 2024 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №166 АГД ОСОБА_8 було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця. В наказі зазначено, що 03 березня 2024 року, надійшов рапорт №840 про факт зникнення безвісти 03 березня 2024 року військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 . З метою уточнення причин та умов було створено комісію для проведення службового розслідування.

Як вбачається з копії витягу з наказу №178 ОД від 31 березня 2024 року, командира в/ч НОМЕР_1 , - службове розслідування було завершено та зроблені висновки: вважати бойового медика 1-го взводу 3-ї піхотної роти в/ч НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 , безвісти зниклим з 03 березня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій по захисту Батьківщини, захисту незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України від російської федерації.

Згідно акту службового розслідування від 31 березня 2024 року за фактом зникнення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 під АДРЕСА_1 старшого солдата ОСОБА_5 , від 31 березня 2024 року, за результатами проведеного розслідування встановлено, що 03 березня 2024 року від командира 3 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_9 надійшов рапорт №840 про зникнення безвісті військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 . Безпосередньо встановлено, що 03 березня 2024 року, у ході виконання бойового завдання в районі Роботине Запорізької області (координат х: 52- 59102, у: 67-13562) під час активних бойових дій зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 .

Із пояснень ст. лейтенанта ОСОБА_9 відомо наступне: що ст. солдат ОСОБА_5 , бойовий медик 1-го взводу 3-ї піхотної роти в/ч НОМЕР_1 , 03 березня 2024 року пішов на евакуацію пораненого солдата ОСОБА_6 , стрільця 1-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 3-ї піхотної роти. Старший солдат ОСОБА_5 , коли знайшов солдата ОСОБА_6 , котрий був важко поранений, почав проводити евакуацію пораненого. Почався мінометний та артилериський обстріл. Коли вони проходили по дорозі, то відбувся вибух, ст. солдат ОСОБА_5 був тяжко поранений та пройшовши ще 5-10 метрів перестав рухатись. Його евакуацію не було можливості провести із-за активних обстрілів місцевості. Місцезнаходження його встановлені за координатами : Х 52- 59102, у: 67-13562.

Ці фактичні обставини були підтверджені також ст. лейтенантом ОСОБА_10 , та лейтенантом ОСОБА_11 . Місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_5 , який діяв відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_5 механізованого батальону військової частини НОМЕР_6 №79/143/98/593 (дск) від 01 березня 2024 року та бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_7 №650 дск від 26 лютого 2024 року, попередньо знаходиться за кординатами х: 52- 59102, у: 67-13562.

Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 04 березня 2024 року №26 за підписом командира військової частини майора ОСОБА_8 на адресу АДРЕСА_2 на ім`я заявника ОСОБА_1 , про те що солдат бойовий медик ОСОБА_5 , - виконуючи обов`язок з захисту Батьківщини зник безвісті 03 березня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі Роботине Запорізької області.

14 березня 2024 року, за заявою ОСОБА_1 , від 13 березня 2024 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 28 травня 2024 року, ОСОБА_5 , зник на території бойових дій, особа рядового або начальницького складу, у зв`язку із чим відкрито кримінальне провадження № 0000265 від 14 березня 2024 року.

Матеріали справи також містять нотаріально завірені заяви ОСОБА_12 , та ОСОБА_9 , згідно яких вони підтвердили що під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій по захисту Батьківщини біля с. Роботине Запорізької області, за допомогою засобів спостереження БПЛА бачили тіло загиблого старшого солдата ОСОБА_5 , яке перебувало та перебуває в зоні інтенсивних бойових дій під постійними обстрілами противника, що унеможливлює евакуацію тіла загиблого та передачі його родичам на даний час.

Відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.3.ст46 ЦК)

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Суд вважає за необхідне зазначити, що оголошення фізичної особи померлою у судовому порядку можливе у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Так, оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що твердження заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неможливості відрахування шестимісячного строку передбаченого ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення бойових дій, є необґрунтованими.

Зазначена позиція не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, які б спростовували застосування зазначеної норми до обставин вказаної справи. Більше того, суд враховує, що надані в ході розгляду матеріали містять достатні підстави для встановлення факту загибелі старшого солдата ОСОБА_5 , що унеможливлює подальше заперечення його смерті.

Окрім юридичної необґрунтованості, така позиція, на переконання суду виглядає цинічною з точки зору суспільної моралі та загальнолюдських цінностей, оскільки вона ігнорує очевидні докази загибелі військовослужбовця, який віддав життя під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, захисту незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України від російської федерації.

Крім того, на переконання суду, така позиція спрямована на затягування процесу визнання смерті старшого солдата ОСОБА_5 , та спричинення додаткових моральних страждань його рідним і близьким. Відтак, суд не може прийняти такі доводи як обґрунтовані.

Вказана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, що викладена 26 лютого 2024 року, у справі № 686/9938/23.

Крім того, представниця жодним чином не аргументувала яким саме чином зв`язок з військовослужбовцем може перерватися у зв`язку з зміною місця постійного проживання чи перебування, під час виконання ним евакуації пораненого солдата ОСОБА_6 , в ході якого розпочався мінометний та артилериський обстріл. Так, в ході розгляду справи встановлено, що 03 березня 2024 року військовослужбовець ОСОБА_5 , перебував в умовах бойових дій, де його основною метою була евакуація поранених солдатів, а тому, такі обставини не мають логічної залежності від зміни місця проживання чи перебування. Суд вважає за необхідне підкреслити, що смерть військовослужбовця не є наслідком зміни його місця проживання, а є результатом бойової ситуації, в якій він опинився. Тоді як спроба пов`язати зміни місця проживання чи перебування з вказаною обставиною є нелогічною, та не має фактичного підґрунтя.

Також, суд критично оцінює позицію представника заінтересованої особи Міністерства оборони України, яка ґрунтується виключно на тому, що з моменту зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 і до теперішнього часу до військової частини НОМЕР_1 не надходило жодної інформації щодо його місцеперебування, перебування в полоні чи виявлення його тіла.

По-перше, суд зазначає представнику, що ненадходження відповідної інформації саме по собі не може слугувати підставою для заперечення факту загибелі військовослужбовця, особливо з урахуванням воєнного контексту та обставин, за яких відбулося зникнення. Факт того, що військовослужбовець потрапив під мінометний та артилерійський обстріл під час евакуації пораненого солдата ОСОБА_6 , є встановленим і підтвердженим матеріалами справи.

По-друге, суд звертає увагу, на те, що представник Міністерства оборони України не надав жодного належного та допустимого доказу того, що уповноваженими органами дійсно вживалися будь-які заходи для розшуку тіла ОСОБА_5 , ідентифікації можливих останків або перевірки обставин його зникнення за координатами х: 52- 59102, у: 67-13562. Відсутність активних дій з боку військової частини щодо встановлення долі військовослужбовця не може бути використана як аргумент на користь заперечення факту його загибелі.

Таким чином, суд вважає, що наведена позиція представника заінтересованої особи є необґрунтованою, оскільки ґрунтується не на встановлених фактах чи доказах, а лише на припущеннях та формальному підході до розгляду обставин його зникнення.

Також, суд відхиляє твердження представника Міністерства оборони України щодо необхідності зазначення у заяві інформації про дружину, дітей чи утриманців зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_5 , оскільки ця обставина не є визначальною для розгляду справи та не впливає на встановлення самого факту його загибелі.

Так, положення ЦПК України не містить вимоги щодо обов`язкового зазначення в заяві інформації про членів сім`ї або утриманців особи, яка визнана зниклою безвісти. Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, ключовим питанням у таких справах є доведення факту зникнення особи за обставин, що дають підстави вважати її загиблою, а не визначення кола її родичів чи спадкоємців.

Крім того, суд зазначає, що розгляд цієї справи стосується виключно юридичного факту загибелі військовослужбовця, що має значення для правового статусу особи, а не для визначення прав та інтересів його можливих утриманців. Всі інші питання, зокрема щодо спадкових чи соціальних прав, можуть бути вирішені в межах окремих проваджень і не є предметом розгляду у цій справі.

Таким чином, твердження представника Міністерства оборони України є необґрунтованим, а його доводи формальними та такими, що не мають правової значущості для встановлення обставин справи. Суд вважає їх такими, що не підлягають врахуванню при ухваленні рішення.

Суд також відхиляє твердження представника Міністерства оборони України про те, що відсутність безумовних доказів, наданих заявником, унеможливлює оголошення особи померлою. Вказана позиція є суперечливою, оскільки сам представник Міністерства оборони не надав жодного безумовного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_5 продовжує перебувати в статусі живої особи або що існують обставини, які заперечують його загибель.

Натомість заявником було надано достатній обсяг беззаперечних доказів, які підтверджують факт зникнення військовослужбовця за обставин, що вказують на його загибель, зокрема свідчення очевидців обставини його останнього бойового завдання, характер ведення бойових дій у районі його зникнення, а також висновки компетентних органів. Відсутність будь-яких даних про військовослужбовця протягом тривалого часу /більше року/, незважаючи на заходи з його розшуку, додатково підтверджує обґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, твердження представника Міністерства оборони України є безпідставними, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, і мають виключно формальний характер, що не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви.

Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, судом беззаперечно встановлено факт загибелі старшого солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у ході виконання бойового завдання в районі Роботине Запорізької області (координат х: 52- 59102, у: 67-13562), під час активних бойових дій, а відтак, заява підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 ЦК України, ст.258-268, 293, 294, 305-308 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про оголошення особи померлою, - задовільнити.

Оголосити померлим бойового медика 1-го взводу 3-ї піхотної роти військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця міста Львова, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 /, під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій у ході виконання бойового завдання в районі села Роботине, Запорізької області, по захисту Батьківщини, захисту незалежності, сувернітету та територіальної цілісності України від російської федерації.

Датою смерті ОСОБА_5 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця міста Львова, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 / визнати 03 березня 2024 року.

Повний текст рішення складено 31 березня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Ліуш А.І.

Присяжні Осиповська Н.І.

Крупко В.І.