Справа № 713/4790/24
Провадження №2/713/136/25
РІШЕННЯ

іменем України

24.03.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Шутак Параски Юріївни про визнання протиправними рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Державного реєстратора Шутак Параски Юріївни про визнання протиправними рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії.

В позові вказує, що 03.06.2023 року помирає її бабуся ОСОБА_2 .

20.09.2023 року вона, як єдиний спадкоємець по заповіту подала до приватного нотаріуса Олійник Ю.М. заяву на прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 74019808 у спадковій справі № 71266691. Приватним нотаріусом видано довідку від 27.06.2024 року про те, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 ..

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, нотаріус повідомив що житловий будинок зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майно з помилкою і державна реєстрація не відповідає фактичній власності і вона за наявності даної помилки не може видати свідоцтво про право на спадщину. Потрібно виправити форму власності на 1/1 приватна, так як державним реєстратором зареєстровано лише половину їх власності.

26.09.2017 року державним реєстратором Шутак Параскою Юріївною проведено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 205 житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , індекс витягу 98441625, номер запису про право власності 22519619 її бабусею.

26.06.2024 року звернулася до держаного реєстратора Шутак П.Ю. яка є Начальником відділу Центру надання адміністративних послуг Берегометської селишної ради Вижницького району Чернівецької області для виправлення помилки, однак остання зазначила, що помилка в договорі купівлі-продажу від 10.12.1991 року і вона все зробила відповідно до договору.

22.07.2024 року на пошті забрала листа з відповіддю від 05.07.2024 року № 180/01-23. Надану відповідь було оскаржено до Західного міжрегіонального управління юстиції де було відмовлено у задоволенні скарги, бо необхідно було додати ще витяг із спадкового реєстру.

19.09.2024 року повторно подала заяву про виправлення помилки в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

26.09.2024 року отримано відповідь про відмову в проведенні реєстраційних дій. З поясненням що в договорі купівлі продажу від 10.03.1992 чітко вказано, що покупець придбав 1/2 частину житлового будинку і потрібно подати документ, що підтверджує виділ частки в окремий об`єкт нерухомого майна.

17.10.2024 року подала позов до Вижницького районного суду Чернівецької області про виділення частки майна в натурі, для того щоб державний реєстратор на підставі даного рішення внесла правильні дані.

31.10.2024 року у справі № 713/4043/24 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху через відсутність доказів, що майно перебуває у спільній частковій власності. Однак, в неї таких доказів немає, бо сусідська половина рішенням суду визнана і зареєстрована як 1/1 приватна, тільки по їх відображено спільну часткову власність в державному реєстрі права на нерухоме майно і вона не мала як усунути недоліки, тому позовну заяву було ухвалою від 04.12.2024 року повернуто позивачу.

Вважає рішення про відмову у вчиненні реєстраційної дії щодо запису форми власності приватна 1/1 неправомірним, запис не відповідає фактичній власності, відображає невірну інформацію та є причиною неможливості оформлення права власності на мене як спадкоємця.

Фактично не існує спільної часткової власності, є два будинки які мають різні адреси, а інша половина з 2017 року зареєстрована правильно як 1/1 приватна власність.

Зазначала, що не може ніде отримати документ про виділ частки, якої не існує. Вся ця ситуація виникла при реєстрації права власності державним реєстратором у 2017 році, яка не в повному обсязі дослідила ситуацію, не розібралася з технічними документами, хоча саме на державного реєстратора покладається такий обов`язок, що призвело до плутанити та наявності в державному реєстрі недостовірних даних.

Просила зобов`язати державного реєстратора внести зміни в державний реєстр прав на нерухоме майно з реєстраційним номером 205, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 вказавши форму власності 1/1 приватна.

Позивач судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві позов підтримала просила його задовольнити.

Державний реєстратор Шутак П.Ю. в судове засідання не з`явилася. подала до суду відзив у якому вказує, що вважаю її необґрунтованою та безпідставною.

Позивач в позовній заяві вважає, що нею, як державним реєстратором була допущена помилка у реєстрації права власності за її бабусею, спадкоємицею якої вона являється.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - далі Закон, державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До державного реєстратора була подана заява ОСОБА_2 через ЦНАП Вижницької районної державної адміністрації, 20.09.2017 року за №24253642. Згідно поданих документів була проведена реєстрація відповідно до статті 27 Закону, яка передбачає підстави для державної реєстрації, згідно даної реєстрації це був договір купівлі- продажу від 10.03.1992 року відповідно до якого ОСОБА_2 придбала 1/2 частину житлового будинку житловою площею 50 кв.м., який було посвідчено нотаріусом Штефюк Н.В. Тобто реєстратор підтвердив права які вже виникли, згідно даного договору. Для реєстрації частки 1/1 заявником потрібно було подати документи які передбачені були пунктом 54 Постанови "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме: для державної реєстрації права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта подаються: документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, закінчений будівництвом об`єкт, що поділяється, частка з якого виділяється чи об`єднується (крім випадків, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли для державної реєстрації права власності подається документ, передбачений підпунктом 2 цього пункту);договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна, або відповідне рішення суду (у разі належності земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта, що поділяється або частка з якого виділяється, на праві спільної власності та прийняття співвласниками рішення щодо поділу спільного майна або виділу в натурі частки із спільного майна, що має наслідком припинення права спільної власності для всіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки).

Державна реєстрація права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням земельної ділянки проводиться за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про сформовані (сформовану) земельні ділянки (земельну ділянку) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання.

Державна реєстрація права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням закінченого будівництвом об`єкта проводиться за наявності в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про технічні характеристики закінчених будівництвом об`єктів (закінченого будівництвом об`єкта), утворених (утвореного) у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання, про прийняття їх (його) в експлуатацію (крім випадку, коли поділ, виділ частки або об`єднання здійснено не у зв`язку з реконструкцією, реставрацією або капітальним ремонтом (далі - реконструкція) закінченого будівництвом об`єкта) та про присвоєння їм (йому) адреси.

Для державної реєстрації права власності у зв`язку з поділом земельної ділянки, закінченого будівництвом об`єкта одночасно подається відповідна кількість заяв, що відповідає кількості всіх земельних ділянок, закінчених будівництвом об`єктів, утворених у результаті такого поділу, крім випадку, коли відбувається припинення права спільної власності у зв`язку з поділом спільного майна на підставі відповідного договору або рішення суду.

Під час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, закінчений будівництвом об`єкт, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор здійснює перерахунок часток у праві спільної часткової власності на таке спільне майно виходячи із принципу їх рівності, крім випадків, коли співвласники до виділу в натурі частки одного із співвласників мали різний розмір часток або коли співвласники за домовленістю між собою встановили інший розмір часток у праві спільної власності чи інший розмір часток у праві спільної власності встановлено на підставі рішення суду. На підтвердження домовленості співвласників може бути надана письмова заява співвласників про визначення розміру часток, справжність підписів на якій засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат", або договір, укладений такими співвласниками відповідно до законодавства. У разі коли співвласники до виділу в натурі частки одного із співвласників мали різний розмір часток, перерахунок часток у праві спільної часткової власності на таке спільне майно здійснюється з урахуванням принципу їх пропорційності.

Для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ в натурі частки, подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням закінченого будівництвом об`єкта є відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом.

У разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.

Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Вважала, що з поданих документів , які були надані позивачем для державної реєстрації ОСОБА_2 не випливає, що це була технічна помилка, адже у договорі чітко вбачається що покупець придбав 1/2 частину житлового будинку. тому нею, як державним реєстратором була здійснена фактично перереєстрація прав які виникли до 2013 року. Тому згідно наведених вище норм діючого законодавства не можна вважати це технічною помилкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов до задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 .

Згідно довідки приватного нотаріуса Олійник Ю.М. від 27.06.2024 року нею заведено 20.09.2023 року спадкову справу за № 171/2023 року після смерті ОСОБА_2 ..

Згідно матеріалів спадкової справи єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 .

Згідно договоруи купівлі- продажу від 10.03.1992 року відповідно до якого ОСОБА_2 придбала 1/2 частину житлового будинку житловою площею 50 кв.м., у с. Мілієве ,який було посвідчено нотаріусом Штефюк Н.В., іншу частину будинку придбала ОСОБА_3 ..

Відповідно до рішення 33 сесії п`ятого скликання Міліївської сільської ради від 21.05.2010 року вносять нумерації житлових будинків по АДРЕСА_1 за частиною житлового будинку , який належить ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , а частиною, яка належить ОСОБА_3 , - АДРЕСА_2 .

23.07.2016 року помирає ОСОБА_3 .

Згідно рішення Вижницького районного суду від 05.09.2017 року позов ОСОБА_4 до Вижницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно , - задоволено. Визнано за нею право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 і належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ..

На підставі даного рішення реєстратором Вижницької районної державної адміністрації Шутак Параскою Юріївною здійснено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 205 житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , номер запису про право власності 22765164 , форма власності приватна , розмір частки 1/1.

У витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , ідентифікаційний номер витягу 98441625 від 26.09.2017 року державним реєстратором Вижницької районної державної адміністрації Шутак Параскою Юріївною здійснено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 205 житлового будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , номер запису про право власності 22519619 , форма власності приватна , розмір спільна часткова 1/2. Дана реєстрація здійснена на підставі договору купівлі продажу №542 від 10.03.1992 року.

Позивач 27.06.2024 року звернулася до держаного реєстратора Шутак П.Ю. яка є начальником відділу Центру надання адміністративних послуг Берегометської селишної ради Вижницького району Чернівецької області для виправлення помилки, однак остання зазначила, що помилка в договорі купівлі-продажу від 10.12.1991 року і вона все зробила відповідно до договору.

Листом Берегометської селищної ради 30 №180 /01-23 від 05.07.2024 року позивача повідомлено про те, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Згідно пункту 66 Постанови КМУ від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості , про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведе відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Висновком колегії з розгляду скарг на рішення , дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.09.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 05.08.2024 року у звязку з тим, що дії державного реєстратора Шутак П.Ю. відповідають законодавству у сфері державної реєстрації.

Позивач 19.09.2024 року звернулася з повторною заявою про виправлення помилки в державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 за № 75125922 від 19.09.2024 року відмовлено у проведені реєстраційних дій за заявою №63026568 від 19.09.2024 року, адже реєстрація відповідно до заяви за №24520790 від 06.10.2017 року була проведена відповідно діючого законодавства, а саме ст. 27 Закону, відповідно до договору купівлі-продажу від 10.03.1992 року. З поданих документів , які були подані для державної реєстрації ОСОБА_2 не випливає, що це була технічна помилка, адже у договорі чітко вбачається, що покупець придбав 1/2 частину житлового будинку.

Згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Стаття 18 вказаного Закону встановлює процедуру державної реєстрації прав. Пункти 5 та 6 частини 1 цієї статті унормовують, що державна реєстрація проводиться на підставі рішення про державну реєстрацію прав (пункт 5), після чого власне відкривається розділ в Державному реєстрі прав та/або вносяться до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав (пункт 6).

Згідно вимог ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбаченихЗаконом України"Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р., державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 р., розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

У разі коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598), повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.

Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до п. 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом УкраїниПро державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення), технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Відповідно до п. 55 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, крім документів, передбачених пунктом 54 цього Порядку, також подається письмова згода всіх співвласників на проведення поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності.

У разі коли в результаті поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, змінюється розмір часток у такому праві спільної власності, також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

При цьому право спільної власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, не припиняється.

Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

У разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор зазначає рівні частки у праві спільної часткової власності на таке майно, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту, або якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.22 Закону України«Про державнуреєстрацію речовихправ нанерухоме майнота їхобтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ в натурі частки, подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності у зв`язку з поділом, виділом частки або об`єднанням закінченого будівництвом об`єкта є відсутність однієї і більше відомостей, передбачених цим пунктом.

У разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.

Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

В матеріалах справи відсутні документи про виділення спірної частини будинку в окрему одиницю, згода співвласників на виділення вказаної частини будинку в окрему одиницю.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України).

В даному випадку державний реєстратор прийняла рішення про реєстрацію права власності на 1/2 частки відповідно до повного поданого пакету необхідних документів, діючи згідно вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та відповідно до вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною першою статі 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачкою не надано достатньо доказів, які свідчать про законність її вимог, в той час, коли відповідачем спростовано позовні вимоги, тому суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір, згідно з вимогами частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин та відповідно до вимогст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне, покладення судових витрат у справі на позивачку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.4,7,10,81,141,263-266 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Державного реєстратора Шутак Параски Юріївни про визнання протиправними рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії ,- відмовити .

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач :

Державний реєстратор Шутак Параска Юріївна , смт. Берегомет вул. Центральна,20 Вижницький район, Чернівецька область .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК