Справа № 698/28/24
Провадження № 2/698/34/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» 131256,40 грн., з яких 40000,00 грн. тіло кредиту, 53235,60 грн. проценти за користування грошима, 38020,80 грн. донараховані проценти, а також стягнути на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн..

Позовну заяву мотивовано тим, що 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у формі кредитної лінії, з лімітом 40000,00 грн. строком на 24 місяці, за яким 03.08.2020 р. отримав 40000,00 грн..

Із метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 3в-0334-П, між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладений договір поруки № 3в-0334-П/1, згідно з умовами яких поручителі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зобов`язалися відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають із договору кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором станом на 07.12.2023 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 131256,40 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 40000,00 грн., проценти 53235,60 грн., проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням 38020,80 грн..

Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.02.2024 року позов Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 року № 3в-0334 у сумі 131256,40 грн..

23.01.2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.02.2024 року.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03.02.2025 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21.02.2024 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

14.02.2025 року через канцелярію суду від відповідачки ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд позов Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 року № 3в-0334 заборгованість по тілу кредиту в сумі 40000,00 грн.. В іншій частині позовних вимог відмовити. Вказує, що нарахування процентів є безпідставним, оскільки відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є військовослужбовцями Збройних Сил України, у зв`язку з чим позивач не повинен був нараховувати проценти за кредитним договором в силу вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

24.02.2025 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій Кредитна спілка «Кредит-Союз» просить у задоволенні вимог, викладених відповідачкою ОСОБА_3 в відзиві відмовити, а позовні вимоги Кредитної спілки «Кредит-Союз» у справі № 698/28/24 задовольнити у повному обсязі. При цьому, беручи до уваги докази надані ОСОБА_3 , а саме копію військового квитка позичальника ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він з 24.02.2022 року по 11.07.2022 року був військовослужбовцем, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, Кредитна спілка «Кредит-Союз» на виконання вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» скасовує частину процентів позичальника, нарахованих за користування кредитними коштами за період з 24.02.2022 року по 11.07.2022 року, який становить 138 днів. У зв`язку з цим Кредитна спілка «Кредит-Союз» наводить новий розрахунок, згідно якого сума нарахованих процентів за користування кредитом складає 47218,80 грн.. (Сума залишку кредиту становить 40000,00 грн. Період з 03.08.2020 року по 07.12.2023 року, з відрахуванням днів служби позичальника, складає 1083 днів. Денна процентна ставка складає 0,00109%, яка вираховується з річної (річна ставка 40%), наступним чином 40% : 365 (кількість днів в році) = 0,00109. Отже, 40000,00 х 0,00109 х 1083 = 47218,80). Також зазначають, що згідно копії довідки Державної прикордонної служби України № 795 від 07.01.2025 року, молодший сержант ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.09.2024 року по теперішній час. Разом з тим, даний факт взагалі ніяк не впливає на нарахування процентів, оскільки нараховання процентів за користування кредитними коштами здійснено кредитором щодо позичальника ОСОБА_1 до його призову та проходження служби в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо донарахованих процентів за прострочення сплати за кредитом вказують, що донарахування процентів відбулось до 24.02.2022 року, у відповідності до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

У ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Судом встановлено, що 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 була підписана заява-анкета на отримання кредиту (кредитної лінії), згідно якої ОСОБА_1 просив надати йому кредит (відкрити кредитну лінію) в сумі 40000,00 грн. строком на 24 місяці для ведення особистого селянського господарства (бджільництва).

Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту (кредитної лінії) від 03.08.2020 року № 3в-0334 про надання ОСОБА_1 кредиту у формі кредитної лінії, з лімітом кредитування 40000,00 грн. строком на 24 місяці, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти Кредитній спілці «Кредит-СоюЗ» відповідно до умов договору.

Із копії зазначеного договору вбачається, що сторони при його укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема порядок та умови надання кредиту, забезпечення кредиту, плату за користування кредитними коштами та порядок розрахунків, що визначено розділом 3 та 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним.

Відповідно до заяви від 03.08.2020 року ОСОБА_1 просить видати кошти (гроші) в сумі 40000,00 грн., згідно з договором кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року.

Згідно додатку до договору кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року, 03.08.2020 року Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_1 визначили графік повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним, дату сплати з 03.06.2021 року по 03.08.2022 року, суму кредиту, що підлягає сплаті 40000,00 грн., суму процентів, при дотриманні цього додатку (дати і суми сплати) 22668,85грн., всього розмір платежів становить 62668,85 грн..

Для забезпечення повного й своєчасного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року було укладено: договір поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_2 , договір поруки № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Згідно з умовами зазначених договорів поруки поручителі беруть на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають із договору кредиту № 3в-0334 від 03.08.2020 року, за яким Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» надає кредит (або відкриває кредитну лінію) ОСОБА_1 в сумі 40000,00 грн..

Із додатку до договору кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав від Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» кредитні кошти у сумі 40000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.08.2020 року. Тобто, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав і надав позичальнику кредит у розмірі 40000,00 грн. під 20,84 % річних від суми залишку кредиту.

Згідно копії особової картки позичальника вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та не сплачував кошти для погашення заборгованості за договором кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року, однак станом на 07.12.2023 р. заборгованість за сумою кредиту становила 131256,40 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту складала 40000,00 грн., проценти за користування грошима 53235,60 грн., а також проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням 38020,80 грн..

Факт підписання сторонами договору кредиту (кредитної лінії) № 3в-0334 від 03.08.2020 року та отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами.

Крім того, за умовами зазначеного договору було передбачено надання кредиту у формі кредитної лінії, з лімітом 40000,00 грн. строком на 24 місяці. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 40000,00 грн. підтверджений належним доказом, а саме видатковим касовим ордером від 03.08.2020 року.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 40000,00 грн., які в добровільному порядку Кредитній спілці «Кредит-СоюЗ» не були повернуті.

Щодо доводів відповідачки ОСОБА_3 з посиланням на п. 15 ст. 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу для припинення нарахування процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 зазначив, що Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Тобто на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

На підтвердження обставин розповсюдження на відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» надано суду копію військового квитка серія НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 перебував на військовій службі в збройних силах України за призовом під час мобілізації з 24.02.2022 року по 11.07.2022 року. Крім того, надано суду копію довідки Державної прикордонної служби України № 795 від 07.01.2025 року, згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, дійсно проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.09.2024 року по теперішній час. Також надано суду копію військового квитка ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 , в якому здійснена службова відмітка про те, що він був призваний на військову службу і направлений до в/ч НОМЕР_3 02.07.2021 року, а звільнений (демобілізований) в запас 09.05.2024 року на підставі Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 та копію посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій виданого 28.06.2024 року.

Оскільки з наданих суду доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 року по 11.07.2022 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, суд доходить висновку про те, що проценти за користування кредитними коштами у зазначений період позичальнику не повинні нараховуватися, відповідно до вимог передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2018 року у справі № 522/12270/15-ц.

При цьому, зазначене не заперечується відповідачем та надано новий розрахунок нарахування процентів за користування кредитними коштами відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Судом критично сприймаються заперечення відповідачки ОСОБА_3 в частині відсутності правових підстав для нарахування відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 процентів за користування кредитом за весь строк дії договору, оскільки матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від нарахування процентів за користування кредитними коштами в розумінні п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на весь строк дії договору кредиту.

Так, судом встановлено, що позичальника ОСОБА_1 повторно з 07.09.2024 року призвано до Збройних Сил України під час мобілізації, разом з тим нараховані проценти за користування кредитними коштами здійснено кредитором по 07.12.2023 року, тобто до його повторного призову, а тому на дані правовідносини не поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, правовідносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 за договором поруки носять зобов`язальний характер та спрямовані на забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 ..

З огляду на відсутність кредитних зобов`язань між кредитною спілкою та відповідачем ОСОБА_4 , підстав для застосування п. 15 ст. 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14.

Виходячи з заявлених позовних вимог, суд звертає увагу, що аналіз правових норм ст.ст. 553-556 ЦК України дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає кілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами зазначеного договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

Кредитор, керуючись ст. 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Згідно з пунктом 2.1 окремих договорів поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року, № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року кожен поручитель зобов`язався перед кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» нести солідарну відповідальність при невиконанні позичальником ( ОСОБА_1 ) зобов`язань за кредитним договором.

Умовами пункту 3.1 договорів поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року, № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року передбачено, що відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник ( ОСОБА_1 ) не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно з пунктом 3.2 договорів поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року, № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року кожен поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту з урахуванням інфляції; виплату процентів за користування кредитом; сплату неустойки; сплату процентів від простроченої суми згідно договору та/або згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. В тому числі сплату зазначених сум за період після завершення дії Договору.

У п. 3.5 окремих договорів поруки сторони погодили, що при виникненні прострочення за договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою погасити прострочену заборгованість боржника. Якщо поручитель, в 14 денний строк не сплатив заборгованість боржника, то він зобов`язаний додатково сплатити штраф у розмірі 50 % від суми прострочення за договором.

Отже, предметом спору є окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

При цьому умовами зазначених окремих договорів поруки не передбачено, що поручитель за договором поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року, поручитель за договором поруки № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року є солідарними боржниками між собою.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів за окремими договорами поруки, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами ст. 554 ЦК України відсутні.

Разом з тим, для забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також для здійснення ефективного судового захисту прав та інтересів позивача, суд звертає увагу відповідачів на те, що відсутність правових підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про те, що: 1) позичальник ОСОБА_1 солідарно відповідає з поручителем ОСОБА_2 згідно договору поруки № 3в-0334-П від 03.08.2020 року та окремо несе солідарний обов`язок з погашення заборгованості за кредитом із поручителем за іншим окремим договором поруки, а саме: з поручителем, ОСОБА_3 ; 2) позичальник ОСОБА_1 солідарно відповідає з поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно договору поруки № 3в-0334-П/1 від 03.08.2020 року та окремо несе солідарний обов`язок з погашення заборгованості за кредитом із поручителем за іншим окремим договором поруки, а саме: ОСОБА_2 ..

При цьому поручитель ОСОБА_2 не має обов`язку солідарної відповідальності з поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають обов`язку солідарної відповідальності з поручителем ОСОБА_2 ..

З огляду на викладене, оскільки позивач за одним кредитним договором уклав два окремих договори поруки з трьома поручителями, а умови окремих договорів поруки не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою, то вказані поручителі за окремими договорами поруки не несуть солідарної відповідальності перед позивачем, однак відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом із позичальником як боржником за основним зобов`язанням, що випливає з пунктів 1-3 кожного окремого договору поруки. Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором позичальника (боржника за основним зобов`язанням) з кожним із поручителів кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Наведене відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 711/8312/15-ц; від 01.12.2021 року у справі № 201/13782/14-ц.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У приписах ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, враховуючи зазначені правові висновки Верховного Суду, заперечення відповідачки ОСОБА_3 та наданий суду розрахунок позивача щодо нарахування процентів відповідно до вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме на користь позивача слід стягнути заборгованість за вище вказаним договором кредиту солідарно з позичальника та поручителів у розмірі 125239,60 грн., з яких 40000,00 (сорок тисяч) грн. заборгованість по тілу кредиту, 47218,80 грн. заборгованість за процентами, 38020,80 грн. заборгованість за донарахованими процентами. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» підлягають задоволенню частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню солідарно з відповідачів на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2560,54 грн. (розмір заявлених вимог 131256,40 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 125239,60 грн. (95,4%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2684,00 грн. (2684,00 х 95,4 % : 100 % = 2560,54).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 року № 3в-0334 у сумі 125239 (сто двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 року № 3в-0334 у сумі 125239 (сто двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 року № 3в-0334 у сумі 125239 (сто двадцять п`ять тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» (, адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, Черкаська область, 18002) судовий збір у сумі 2560 (дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко