Березівський районний суд Одеської області
02.04.2025
Справа № 494/494/25
Провадження № 2/494/313/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Рябчун А. В.,

при секретарі - Авдєєвій С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивач просить суд:

-розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 08 вересня 2020 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 69;

-залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 »;

-стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у розмірі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживали у батьків відповідача. В листопаді 2021 року відповідач уклав контракт та поїхав на роботу матросом судна. В травні 2022 року позивач поїхала до відповідача у Турцію, де він на той час перебував та завагітніла від нього. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 . Після цього стосунки у сторін погіршилися і вони більше не бачились. Відповідач повідомив, що не повернеться до України та позивач може жити своїм життям, шукати роботу для забезпечення себе та дитини. У сторін зникла взаємна повага, порозуміння та любов. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки шлюб фактично розпався. Примирення неможливе, оскільки воно суперечить інтересам позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2025 року справу передано судді Рябчун А. В.

Ухвалою суду від 11 березня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання 27 березня 2025 року, 02 квітня 2025 року не прибула, причин неприбуття суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена. 27 березня 2025 року від позивачки надійшла заява щодо розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити та розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання 27 березня 2025 року, 02 квітня 2025 року не прибув, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини свого неприбуття не повідомив, відзиву, заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 вересня 2020 року, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано 08 вересня 2020року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 69.

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень викладених у пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач повідомлявся належним чином, відзив на позов не подавав, тому суд вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам дійсно допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер.

Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 273, 274, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 08 вересня 2020 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 69.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А. В. Рябчун