1Справа № 331/24/22 4-с/335/1/2025
УХВАЛА

25 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О.І.,
представника боржника адвоката Шоніної О.В.,
суб`єкта оскарження державного виконавця Манделюка Д.П.,
представника стягувача адвоката Шкабуро О.В.,
В обґрунтування скарги зазначала, що на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ ДВС) перебувало виконавче провадження № 73046203 з примусового виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.10.2023 у справі № 331/24/22 про забезпечення позову. Про наявність виконавчого провадження ОСОБА_1 та її представник не знали, копію постанови про виконавче провадження, вимоги державного виконавця та інші документи не отримували. Лише 19.04.2024 після направлення адвокатського запиту представник боржника ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження.
Крім того, протягом часу здійснення виконавчого провадження державний виконавець допускав порушення прав боржниці, а саме не своєчасно направляв процесуальні рішення, виніс вимогу та наклав у той же день за її невиконання штраф. Крім того, він не перевірив та не встановив факт невиконання рішення суду у формі умислу, докази на підтвердження вини боржника у матеріалах провадження відсутні. Усі матеріали виконавчого провадження зводяться до формально винесених постанов, які або взагалі не направлялись боржниці, або направлялись із порушенням визначених законом строків. ОСОБА_1 та її представник не мали доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за відповідним ідентифікатором, дізнатися про винесення державним виконавцем оскаржуваних рішень змоги не мали через не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та будь-яких інших матеріалів. Ідентифікатор для доступу до вказаної системи зазначається саме в постанові про відкриття виконавчого провадження.
Щодо грошових коштів, які були утримані з банківського рахунку ОСОБА_1 , то боржницею було направлено запит щодо отримання інформації з банку про підстави стягнення, жодної інформації на теперішній час не надійшло. Боржниця разом з донькою перебуває за межами України, а тому отримати інформацію іншим чином не виявляється можливим до її повернення в Україну.
Крім того, ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Шоніної О.В. подане клопотання про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність та дії державного виконавця, яке мотивоване тим, що про наявність виконавчого провадження ОСОБА_1 та її представник не знали, копію постанови про відкриття виконавчого провадження Агарковій А.І. не надсилалась, вимоги та інші документи, які є предметом оскарження, боржниця не отримувала. Усі матеріали виконавчого провадження були отримані 19.04.2024 представником боржника після направлення нею відповідного адвокатського запиту засобами поштового зв`язку, що підтверджується конвертом та витягом поштового відправлення, які додані до скарги (а.с. 110112 т. 1).
Ухвалою судді від 07.05.2024 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 15.05.2024 на 14:00 год. Також визначено розгляд клопотання скаржниці про поновлення строку звернення до суду зі скаргою здійснити у судовому засіданні (а.с. 136).
У судове засідання скаржниця не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника.
Представник скаржниці адвокат Шоніна О.В. у судовому засіданні просила поновити строк звернення до суду з цією скаргою, оскільки ані їй, ані ОСОБА_1 не було відомо про відкриття виконавчого провадження постановою державного виконавця від 18.10.2023. Цю постанову разом із іншими матеріалами представник отримала лише 19.04.2024 і 30.04.2024 подала до суду цю скаргу. Крім того, зазначила, що вказане виконавче провадження було відкрито щодо примусового виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення графіку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Ця ухвала була скасована Запорізьким апеляційним судом згідно з постановою від 20.12.2022. Про звернення ОСОБА_2 із касаційною скаргою на цю постанову ОСОБА_1 та вона не були обізнані. Верховний Суд не повідомляв їх про розгляд касаційної скарги та не направляв копії касаційної скарги. Також вони не отримували постанови Верховного Суду від 24.07.2023, якою було скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено в силі ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022. Також представник позивача вимоги скарги підтримала та просила скаргу задовольнити з підстав, що викладені у ній.
Суб`єкт оскарження державний виконавець Манделюк Д.П. у судовому засіданні проти задоволення клопотання про поновлення строку заперечував, оскільки ним належним чином було здійснено направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження. У державного виконавця відсутній обов`язок перевіряти, чи була отримана ця постанова боржницею. Крім того, постанову про відкриття виконавчого провадження виносив інший державний виконавець, який звільнився, після чого матеріали було передано йому. Крім того, суб`єктом оскарження був поданий відзив на скаргу, в якому із посиланням на вимоги Закону України «Про виконавче провадження» зазначив про дотримання ним усіх вимог законодавства при здійсненні виконавчого провадження. Зауважив, що скаржниця в особі свого представника є учасницею справи № 331/24/22, у якій була прийнята ухвала про забезпечення позову, тому боржниця була обізнана про наявність цієї ухвали та була зобов`язана виконати її (а.с. 151155 т. 1). У судовому засіданні державний виконавець надав для огляду матеріали виконавчого провадження, а також долучив докази відправки постанов та вимог скаржниці. Просив у задоволенні скарги відмовити.
Стягувач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Направив до суду свого представника адвоката Шкабуро О.В. Крім того, стягувачем були подані письмові заперечення на клопотання та скаргу (а.с. 142150 т. 1), в яких зазначив, що клопотання скаржниці про поновлення строку звернення до суду є необгрунтованим, оскільки вона не зазначила, які існували непереборні обставини, що могли перешкоджати їй зателефонувати на гарячу лінію банку і дізнатися про причину списання коштів у межах цього виконавчого провадження, а також перевірити відповідну інформацію у додатку «ДІЯ». Боржниця та ї представник є учасниками справи № 331/24/22, у якій була прийнята ухвала про забезпечення позову, отже, вона була обізнана про винесення ухвали судом та про наявність у неї обов`язку із добровільного виконання цієї ухвали. Відкриття провадження за скаргою свідчить про упередженість суду. Крім того, боржниця не зазначила, коли саме було направлено адвокатський запит до банку і не надала докази відправлення до банку цього запиту.
Представник стягувача адвокат Шкабуро О.В. у судовому засіданні підтримав доводи державного виконавця. Зазначив, боржницею не було вжито відповідних заходів щодо отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, не перевірено додатку «ДІЯ», не надіслано запиту до «Укрпошти». Водночас, у додатку «Приват24» формується платіжна інструкція та відповідна квитанція, а отже боржниця могла з`ясувати підстави списання з її рахунку коштів в межах цього виконавчого провадження, а відтак, і дізнатися про виконавче провадження. Крім того, адвокат Шоніна О.В. зареєстрована в системі «Електронний суд» з 2022 року, а відтак вона отримувала усі рішення по справі в Електронному кабінеті, зокрема і постанову Верховного Суду від 24.07.2023. По суті скарги зазначив, що державний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження». Своєю чергою, боржниця не довела факту виконання нею ухвали суду, що є виконавчим документом. Жодні дії, спрямовані на виконання ухвали нею не вживались, а отже державним виконавцем обґрунтовано було накладено на неї штрафи і направлено подання до правоохоронних органів. Просив у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов таких висновків.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 у справі № 331/24/22 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про встановлення графіку участі у вихованні та спілкуванні із дитиною про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 до ухвалення судом рішення у цій справі забезпечити спілкування (контакт) малолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 в телефонному режимі по відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp п`ять разів на тиждень, а також повідомити його про місце перебування, стан здоров`я, умови проживання, харчування дитини (а.с. 8-9 виділених матеріалів справи № 331/24/22 щодо забезпечення позову).
Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вищезазначену ухвалу задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 скасовано, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с. 7578 виділених матеріалів справи № 331/24/22 щодо забезпечення позову).
Постановою Верховного Суду від 16.08.2023 постанова суду апеляційної інстанції скасована, а ухвала суду першої інстанції від 26.07.2022 залишена в силі (а.с. 161166 виділених матеріалів справи № 331/24/22 щодо забезпечення позову).
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення до суду зі скаргою) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Згідно з ч. 2 цієї статті, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У скарзі представником боржниці ОСОБА_1 адвокатом Шоніною О.В. зазначено, що копію вказаної постанови державного виконавця Агаркова А.І. не отримала. Фактично про цю постанову вона дізналась 19.04.2024 після отримання відповіді на її адвокатський запит.
На підтвердження вказаних обставин до клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою представник скаржниці долучила копію конверту про направлення їй матеріалів виконавчого провадження на її адвокатський запит, з якого випливає, що відправлення вказаних матеріалів було здійснене 10.04.2024 (а.с. 116117 т. 1).
Зі скаргою до суду представник скаржниці звернулась 30.04.2024 (а.с. 1 т. 1).
Водночас, перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду з цією скаргою та заперечень проти нього, суд встановив, що згідно із супровідним листом Верховного Суду від 12.09.2023, копія вказаної постанови була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 181 виділених матеріалів справи № 331/24/22 щодо забезпечення позову).
При цьому, копія ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження разом із касаційною скаргою направлялись ОСОБА_1 поштою та її представнику адвокату Шоніній О.В. на електронну адресу адвоката (а.с. 167 виділених матеріалів справи № 331/24/22 щодо забезпечення позову).
Отже, відсутні підстави вважати, що адвокат Шоніна О.В. та, відповідно, ОСОБА_1 не були обізнані про розгляд касаційної скарги Верховним Судом. Водночас, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_1 та її представником адвокатом Шоніною О.В. копії постанови Верховного Суду за наслідками розгляду касаційної скарги від 16.08.2023, а також відсутності доказів отримання ОСОБА_1 та її представником постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2023, суд вважає можливим з метою дотримання права ОСОБА_1 на доступ до суду поновити їй строк звернення до суду із цією скаргою, задовольнивши клопотання представника скаржниці.
Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № 73046203, при примусовому виконанні ухвали суду від 26.07.2022 державним виконавцем вчинено такі виконавчі дії.
Так, 13.10.2023 ОСОБА_2 звернувся до Відділу ДВС із заявою про примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову (а.с. 158159 т. 1), до якої долучив копію ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2022 у справі № 331/24/22, провадження № 2-з/335/87/2022, та постанови Верховного Суду від 16.08.2023 у цій справі (а.с. 160167).
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
У даному випадку державним виконавцем доведено, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, на підтвердження чого надано список рекомендованих відправлень Відділу ДВС № 171 від 19.10.2023 (а.с. 173 т. 1).
За таких обставин, відсутні підстави для висновку про неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо не направлення боржниці постанови про відкриття виконавчого провадження.
24.11.2023 на адресу Відділу ДВС надійшла заява стягувача в особі представника адвоката Сімонець Є.О. про застосування примусових заходів виконання рішення від 20.11.2023 у якій стягувач вказав, що боржниця рішення суду не виконує (а.с. 173175 т. 1).
Конверт із поштовими відправленнями постанови про накладення штрафу від 28.11.2023 та вимоги від 28.11.2023 повернувся на адресу Відділу ДВС неврученим. Оригінал цього конверту долучено державним виконавцем до матеріалів цієї справи.
09.02.2024, 16.02.2024, 26.02.2024 на адресу відділу надходили заяви стягувача, якими повідомлено державного виконавця, що боржниця рішення суду не виконує (а.с. 179186 т. 1).
28.02.2024 державним виконавцем направлені до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжні інструкції з метою списання з карткових рахунків боржника виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів на користь держави (а.с. 190191 т. 1).
28.02.2024 державним виконавцем, винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у розмірі 336,00 грн. (а.с. 189 т. 1).
29.02.2024 державним виконавцем відповідно до положень ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» направлено до Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області подання про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України, ст.382 КК України у зв`язку з не виконанням рішення суду, що підтверджується списком № 358 від 01.03.2024 (а.с. 191192 т. 1).
29.02.2024 на підставі вимог п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 193194 т. 1), яка була надіслана боржниці рекомендованим листом із повідомленням 01.03.2024, що підтверджується списком відправлень Відділу ДВС № 358 від 01.03.2024, копія якого надана державним виконавцем у судовому засіданні та долучена до матеріалів справи. Конверт із цим поштовим відправленням повернувся до Відділу ДВС з відміткою відділення зв`язку від 19.04.2024 «за закінченням терміну зберігання». Оригінал цього конверту долучений державним виконавцем до матеріалів цієї справи.
У скарзі представник боржниці посилалась на те, що усі вищезазначені дії та рішення державного виконавця є неправомірними саме через не направлення їй постанови про відкриття виконавчого провадження та, відповідно, не направлення інших процесуальних документів. Разом із цим, вказані доводи спростовані вищезазначеними списками рекомендованих відправлень Відділу ДВС.
Також, підставами скарги представник боржниці визначила винесення вимоги та постанови про накладення штрафу за її невиконання у той же день, не проведення державним виконавцем жодної виконавчої дії та не встановлення державним виконавцем умислу боржниці у невиконанні виконавчого документа. Проте, ці доводи скарги представника боржниці, на переконання суду, носять абстрактний характер, а у скарзі ці доводи не обґрунтовані посиланням на відповідні положення вимог Закону України «Про виконавче провадження», порушення яких, на її думку, вчинив державний виконавець.
Разом з тим, у статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».
У справі, що розглядається, скарга Агаркової А.І. обґрунтована протиправністю складених державним виконавцем вимог, подання, постанов про накладення штрафу та інших процесуальних документів, у тому числі і постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Водночас, у скарзі представником Агаркової А.І. не наведено мотивів, яким чином саме вказане рішення державного виконавця порушує її права, яке порушене право (інтерес) вона захищає та яким чином таке право буде поновлено внаслідок задоволення вимог скарги.
Відсутність порушення прав (інтересів) ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням державного виконавця є достатньою та самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної О.В. не підлягає задоволенню, у зв`язку із чим у її задоволенні слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 447451 ЦПК України, суд
Клопотання ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної Олени Валеріївни про поновлення строку для подання до суду скарги на бездіяльність та дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шоніної Олени Валеріївни строк для подання до суду скарги на бездіяльність та дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манделюка Дениса Петровича.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання у повному обсязі.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Скорочена ухвала (вступна та резолютивна частини) проголошені у судовому засіданні 25 березня 2025 року.

Ухвала складена в повному обсязі 31 березня 2025 року.

Суддя А.В. Шалагінова