Справа № 727/3687/25
Провадження № 2/727/1098/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., ознайомив-шись з позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до держави Російська Федерація в особі Міні-стерства юстиції Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

Законний представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Шевчен-ківського районного суду м. Чернівці з вищевказаним позовом.

Ознайомившись з поданими матеріалами, вважаю за необхідне позовну заяву за-лишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних під-став.

За змістом ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на су-довий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що під-тверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору од-накові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав лю-дини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізу-ючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо до-ступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесу-альні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та пору-шення судом провадження у справі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 та його законний представник, як на підставу несплати судового збору, посилались на положення п. 22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збо-ру під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої май-нової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, застосування положень п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає за наявності певних умов, а саме: вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Саме для громадян, які зазнали таких непоправних наслідків через дії держави-аг-ресора російської федерації, законодавець передбачив звільнення їх від сплати судо-вого збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

При цьому, відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженого Наказом Міні-стерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 місто Чернівці, де зареєстрований законний представник позивача ОСОБА_2 - не є тимчасово окупованою територією. Так само, позивачем не наводиться обставини щодо спричинення моральної шкоди через поранення, перебу-вання у полоні тощо.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що діями держави-агресора російської федерації йому завдані моральні страждання внаслідок стресу по-зивача, викликаного через постійні повітряні тривоги та необхідність перебування три-валий час в укритті, неможливість вільно та спокійно спілкуватися з близькими, бом-бардування об`єктів критичної інфраструктури, що вимагає додаткових зусиль для ор-ганізації свого життя, забезпечення безпеки та захисту порушених прав.

Таким чином, з урахуванням предмету та підстав позову, ОСОБА_1 не є осо-бою, яку звільнено від сплати судового збору, на підставі пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановле-ного законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга пода-ється до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.5 ч.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання по-зовної заяви про відшкодування моральної шкоди справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028 гривні 00 копійок.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позо-вів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національ-ним банком України на день сплати.

Оглядом позовної заяви з додатками суддею встановлено, що позивачем не до-лучено до матеріалів справи документів, що підтверджують сплату судового збору у відповідному розмірі, який повинен обраховуватись виходячи із ціни позову.

Посилання позивача на судові рішення в інших аналогічних справах не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в кожній справі суд вирішує процесуальні питання, зокрема, щодо наявності підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, ви-ключно з огляду на конкретні обставини конкретного позову.

У даному випадку, за заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 35 000 євро, що еквівалентно 1 568 973,00 грн. (станом на 01.04.2025 року), позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 % від ціни позову, у гривнях, з урахуван-ням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Окремо суд звертає увагу, що законним представником позивача не долучено до матеріалів справи жодної інформації про місце проживання та/або реєстрації позивача, що, у відповідності до вимог ст.28 ЦПК України не надає суду належних правових підстав для відкриття провадження за територіальною підсудністю Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху, при цьому позивачу, на виконання ух-вали, потрібно усунути вищевказані недоліки позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 95, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний пред-ставник ОСОБА_2 , до держави Російська Федерація в особі Міністер-ства юстиції Російської Федерації, про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній час-тині ухвали, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо пе-рестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Терещенко