МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"28" березня 2025 р. Справа № 369/13333/22

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Снитко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

23.12.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.02.2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2023 року справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2023 року справу передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області, яка надійшла 29.08.2023 року та відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Білоцькій Л.В.

Ухвалою судді Білоцької Л.В. від 30.08.2023 року дану справу прийнято до свого провадження, розгляд продовжено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2023 року.

Ухвалою суду від 26.10.2023 року за клопотанням представника позивача адвоката Горячева О.А. призначено у даній справі молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року, у зв`язку з поверненням від експертної установи без виконання ухвали суду від 26.10.2023 року, поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання 02.04.2024 року.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Горячева О.А. призначено у даній справі молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 11.09.2024 року, у зв`язку з надходженням від експертної установи повідомлення про неможливість проведення експертизи, поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання 23.10.2024 року.

У підготовче засідання 23.10.2024 року позивач та її представник не з`явилися. Про розгляд справи позивач повідомлена належним чином (а.с. 163-164). Заяв про розгляд справи за відсутності позивача чи представника до суду не надходило.

В подальшому підготовче засідання відкладено на 27.01.2025 року та 20.02.2025 року.

У підготовче засідання 20.02.2025 року позивач та її представник не з`явилися. Про розгляд справи позивач та її представник повідомлені належним чином (а.с. 169, 170, 172-173). Заяв про розгляд справи за відсутності позивача не надходило. При цьому, 19.02.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про припинення представництва (а.с. 176-178).

В подальшому підготовче засідання відкладено на 28.03.2025 року.

У підготовче засідання 28.03.2025 року позивач не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 180, 182-183). Заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках визначених ч. 2 вказаної статті, зокрема: визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Згідно з ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вказано в постанові ВС від 28.07.2021 у справі № 756/6049/19, залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не зявився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача подана не була, при цьому повноваження представника позивача припинилися згідно додаткової угоди №01/2024 від від 27.11.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 30/10/2022 від 30.10.2022 року, про що він повідомив суд 19.02.2025 року. Поштова кореспонденція надсилалася позивачу на вказану нею у позові адресу. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення неперешкоджає розгляду справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, учасники справи, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу цікавитися щодо провадження у справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ «Каракуця проти України»).

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 р.).

Особливу стурбованість щодо розгляду справи зобов`язана демонструвати особа, за ініціативою якої розпочато судовий розгляд. Від такої особи вимагається особлива сумлінність. Позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд, на який покладено обов`язок керування справою, зобов`язаний запобігати невиправданим затягуванням, для чого використовувати всі, передбачені законодавством, процесуальні механізми.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18 грудня 2019 р у справі № 9901/949/18 та від 27 травня 2020 р. у справі № 9901/11/19 дійшла висновку, що загальнообов`язкові процесуальні правила є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права. Водночас ці правила прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Враховуючи, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилася у підготовче засідання, не повідомила про причини неявки, а також те, що заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260-261, 353-355 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України.

Суддя Л.В. Білоцька