Провадження № 2/537/102/2025
Справа № 537/3864/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі - Бакай М.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача Деміденкова В.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА», на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20793,30 грн; Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 69627,43 грн. різниці між вартістю відновлюваного ремонту автомобіля «SUBARU Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартістю матеріального збитку та моральну шкоду у розмірі 10000 грн; Стягнути із відповідачів судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної цивільної справи у розмірі 13711,20 грн. 20 коп.

В обґрунтуванні позову вказав, що 05 травня 2024 року, приблизно о 08 год. 13 хв. ОСОБА_4 (відповідач 2), керуючи автомобілем «MERCEDES Benz 290 TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проспекту Свободи у місті Кременчуці Полтавської області поблизу будинку № 4. Під час руху відповідач 2 не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпечності маневру та змінив напрямок руху свого автомобіля ліворуч, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «SUBARU Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (позивач), який рухався зліва від автомобіля відповідача 2 у попутному з останнім напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль позивача був пошкоджений, а його власнику ОСОБА_1 було завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_4 у даній дорожній ситуації порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 31 травня 2024 року постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/2506/24 за даним фактом ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Внаслідок вчинення відповідачем 2 адміністративного правопорушення та, як наслідку, пошкодження автомобіля, позивачеві ОСОБА_1 було спричинено матеріальну та моральну шкоду, які, відповідно, виразилася у необхідності нести витрати на ремонт пошкодженого автомобіля та у сильних душевних переживаннях через пошкодження належного позивачеві майна.

Враховуючи ту обставину, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 218302138 від 08.12.2023 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MERCEDES Benz 290 TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (відповідач 1), позивач відповідно до приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до страховика із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та відповідач 1 сплатив таке відшкодування у сумі: 56105,14 грн.

Разом з тим, згідно з висновком експерта № 69, складеного 23.05.2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «SUBARU Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталася 05.05.2024 року, складає 76898,44 грн.

Тобто сума, яка була недоплачена страховою компанією складає 20793,30 грн. У добровільному порядку відповідач 1 не бажає доплатити суму страхового відшкодування, що змушує позивача звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

При цьому, згідно із наведеним вище висновком експерта № 69 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 146528,87 грн. Тож, позивачеві пошкодженням належного йому автомобіля було заподіяно матеріальну шкоду та для відновлення свого порушеного права (відновлення автомобіля до стану, в якому той знаходився перед пошкодженням) необхідно витратити грошові кошти на проведення повного відновлювального ремонту у сумі 146525,87 грн. При цьому матеріальну шкоду позивачеві було заподіяно внаслідок протиправних дій відповідача 2 - ОСОБА_4 .

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильніше є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Тож, вважає, що необхідно розподілити відповідальність відповідачів наступним чином: вартість матеріальних збитків, із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та виплаченою вже сумою страхового відшкодування у розмірі 20793,30 грн. (із розрахунку 76898,44 грн. суми збитку з урахуванням зносу - 56105,14 грн. вже сплаченого страхового відшкодування) слід стягнути із відповідача 1 Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», оскільки саме даною страховою компанією була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача 2, а різницю між вартістю відновлюваного ремонту, без урахування коефіцієнта фізичного зносу та завданою матеріальною шкодою, у розмірі 69627,43 грн., (із розрахунку 146525,87 грн. вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту зносу -76898,44 грн суми матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу), стягнути із відповідача 2 ОСОБА_4 , оскільки відшкодування завданої матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту зносу на заміну деталей, не забезпечить відновлення прав позивача у попереднє становище, яке існувало до порушення такого його права.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, узгоджується із положенням Закону та позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 754/1108/15-ц. оскільки у даному випадку у страховика (відповідача 1) немає обов`язку враховувати у розмірі відшкодування повну суму відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу.

Крім того позивачеві ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, оскільки по-перше йому спричинена майнова шкода у розмірі, що є для нього значним, по друге, з 05.05.2024 він не зміг відновити пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль до стану, у якому той знаходився перед ДТП, що кожен день йому нагадує про той неприємний інцидент, пов`язаний із пошкодженням автомобіля, порушення його прав, а також той факт, що вже понад чотири місяці пройшло з моменту ДТП, а йому відшкодовано менше 50% від загальної суми, що необхідна йому для відновлений його автомобіля. При цьому, позивачеві невідомо, коли б відповідачі самостійно вирішили б відновити його права, попри свій обов`язок. Внаслідок спричиненої моральної шкоди, у позивача порушено нормальні життєві зв`язки, йому знадобилися додаткові зусилля для організації свого життя. Так, як він постійно переживав та продовжує переживати, що йому досі не відшкодували завданої шкоди. Через це в нього порушився сон, почалася тривожність та його мучать постійні переживання, що призвело до погіршення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань. Вважає, що справедливим відшкодуванням моральної шкоди буде стягнення із відповідача 2 - ОСОБА_4 такої шкоди у розмірі 10000 гривень.

Орієнтовний (попередній) розмір судових витрат, який буде підлягати розподілу у разі задоволення позову судом складає 13711,20 грн. з яких: 1211,20 грн. витрат на оплату судового збору за пред`явлення позову майнового характеру про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; 2500 грн. витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 10000 грн. фактичних витрат на оплату професійної правничої допомоги на стадії підготовки позовної заяви та направлення справи в суд.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року справу прийнято до провадження та призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.08.2024 року від відповідача - Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», надійшов відзив на позовну заяву, де останній вказав, що на момент скоєння цієї ДТП транспортний засіб «Mercedes Benz 290TDI», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , був забезпечений в ПАТ «HACK «ОРАНТА» (Страховик) за чинним страховим Полісом № 218302138, яким посвідченого укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія вказаного забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_4 відповідно умов страхування перебувала під страховим захистом в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за вищезазначеним страховим полісом. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за цим полісом визначена у розмірі 160 000,00 гри. за умови франшизи - 0,00 грн. Договір укладений на умовах, встановлених Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», норми якого є спеціальними. Договір укладено на випадок заподіяння шкоди, зокрема, майну потерпілих третіх осіб в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність водія цього забезпеченого транспортного засобу.

15 травня 2024 року водій/власник транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 письмово повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про настання вищезазначеної ДТІІ та звернувся до вказаного Страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДТП належному йому автомобілю (додаток № 3). Того ж дня (15 травня 2024 року) потерпілий ОСОБА_1 надав вказаний аварійно пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику Страховика (додаток № 5). У свою чергу вказаним Страховиком (ПАТ «HACK «ОРАНТА») відповідно до умов страхування було вжито необхідних з визначення причин настання страхового випадку та розміру заподіяного матеріального збитку Зокрема: сформовано відповідну страхову справу; одержано на свій запит Відповідь від НП України щодо обставин цієї ДТП (додаток № 4); проведено технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , за участю власника цього автомобіля/потерпілого ОСОБА_1 , який щодо повноти, правильності протоколу, складеного за результатом технічного огляду, не заперечував (погодився) та підписав його без зауважень (додаток № 5); на підставі даних технічного огляду одержано ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 (додаток № 6); замовлено відповідну оцінку (автотоварознавче дослідження) з визначення розміру заподіяного матеріального збитку (додаток № 7); на підставі висновків автотоварознавчого дослідження здійснено розрахунок страхового відшкодування (додаток № 8); прийнято рішення про страхове відшкодування шкоди, завданої «Chevrolet Aveo», д.р.н. НОМЕР_3 , та здійснено на користь заявника/потерпілого ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування (додаток № 9), про що було письмово повідомлено потерпілу особу (додаток № 10).

Щодо розрахунку розміру страхового відшкодування та здійснення страхової виплати зазначають, що результатами технічного огляду встановлено, що досліджуваний транспортний засіб «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 - 2014 року випуску (термін експлуатації - понад 12 років).

Згідно положень п. 8.6.2, 8.6.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів»: «8.6.2. Величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо: а) строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ». Крім цього, згідно положень п. 32.7 ст. 32 Закону України № 1961 -IV: «Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу».

З урахуванням вимог положень п. 32.7 ст. 32 Закону України № 1961-IV та положень п. 8.6.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», величина втрати товарної вартості (ВТВ) досліджуваного автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , не розраховувалася та залишена поза страховим відшкодуванням.

Приймаючи до уваги строк експлуатації автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , коефіцієнт фізичного зносу цього транспортного засобу з урахуванням положень п. 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» розраховано у розмірі 0,7 (70%). Визначений коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу прийнято до розрахунку розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 .

За висновками проведеного автотоварознавчого дослідження («Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» № 01-D/15/46 від 10 червня 2024 року СОД ФОН ОСОБА_5 ): вартість відновлювального ремонту досліджуваного транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , без з урахування фізичного зносу з ПДВ, складає: 102 321,01 грн.; вартість завданого матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням 70% фізичного зносу) складає: з ПДВ - 62 677,17 грн.; без ПДВ - 56 105,14 грн.

Умовами страхування передбачено здійснення доплати ПДВ «в розмірі, що не перевищує суми податку, за умови отримання страховиком... документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту».

Підтверджуючих документів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , заявником ОСОБА_1 для їх розгляду вказаному Страховику не надавались. Перелік додатків до позовної заяви також не містить таких документів.

Визначену за цим автотоварознавчим дослідженням вартість матеріального збитку було прийнято до розрахунку страхового відшкодування, сплаченого заявнику/потерпілому ОСОБА_1 . При цьому, як вже було вище зазначено, з урахуванням положень п. 32.7 ст. 32 Закону України № 1961-IV та положень п. 8.6.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», величина втрати товарної вартості (ВТВ) не розраховувалася та залишена поза страховим відшкодуванням.

За відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , до того ж, зареєстрованим платником ПДВ, до розрахунку страхового відшкодування згідно положень п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV було прийнято саме розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу), без ПДВ (20%), який складає: 56 105,14грн. За складеним розрахунком сума страхового відшкодування визначена у розмірі: 56105,14 гри., з розрахунку: 56 105,14 грн. - 0,00 гри. франшизи = 56 105,14 грн., де: 56 105,14 грн. - розмір завданого матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням 70% фізичного зносу без ПДВ); 0,00 грн. - розмір франшизи, визначеної страховим полісом.

Виплату страхового відшкодування у загальній сумі 56 105,14 грн. проведено ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь потерпілого ОСОБА_6 за Страховим Актом № ОЦВ-24-16-8571/1, що доводить виконання вказаним Страховиком своїх договірних зобов`язань за страховим Полісом №218302138 з відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу «Subaru. Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка сталася 05 травня 2024 року з вини водія забезпеченого транспортного засобу «Mercedes Benz 290TDI», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4

ПАТ «HACK «ОРАНТА» не визнає вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, заявлені за позовом до Відповідача-1, з наступних підстав.

По-перше: в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «HACK «ОРАНТА» частини, на його думку, недоплаченого страхового відшкодування у відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , покладено «Висновок експерта № 69 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження», виконаного 23 травня 2024 року експертом Сумцовим С.С. на замовлення позивача.

У переліку використаних нормативно-правових актів та довідкових джерел інформації для проведення цього автотоварознавчого дослідження вказаним експертом було використано, зокрема, «Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Фонду державного майна України та Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (надалі - Методика). Ця Методика розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (див. п. 1.1 Загальних положень Методики). Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (див. - п. 1.3 Загальних положень Методики).

Положеннями 5.2 цієї Методики на замовника дослідження покладено обов`язок здійснити виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку (див. п. 5.2 Методики).

Разом з цим змістом цього Висновку експерта Сумцова С.С. доводиться, що технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , у супереч вимог п. 5.2 Методики проводився вказаним виконавцем дослідження за участю лише замовника/власника цього автомобіля (Позивача), без здійснення належного виклику заінтересованих осіб, а саме: завдавача шкоди - ОСОБА_4 та представника ПАТ «HACK «ОРАНТА» (його Страховика). І це при тому, що висновок вищезазначеного автотоварознавчого дослідження експертом ОСОБА_7 було «підготовлено для подання до суду». Дані обставини, у свою чергу, ставлять під сумнів результати цього технічного огляду, який проводився експертом ОСОБА_7 та результати вказаного експертного автотоварознавчого дослідження у цілому, що, у свою чергу, виключає підстави вважати даний «Висновок експерта № 69 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження», виконаного 23 травня 2024 року експертом Сумцовим С.С., належним та допустимим доказом.

Крім цього, експертом ОСОБА_7 за відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , до того ж, зареєстрованим надавачем таких послуг - платником ПДВ, вартість відновлювального ремонту безпідставно визначено з урахуванням ПДВ (20%), чим додатково доводиться невідповідність результатів автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом ОСОБА_7 на замовлення позивача.

Отже, з погляду на вищевикладені обставини «Висновок експерта № 69 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження» експерта ОСОБА_7 викликає сумніви щодо його правильності у цілому.

Крім цього, відповідно до умов страхування (див. - п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV), якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Водночас, у разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ.

Отже, вартість ПДВ відшкодовується страховиком при наданні доказів проведення ремонту автомобіля. Це слідує з того, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг) та сплачується покупцем, але його облік та перерахування до державного бюджету здійснює продавець.

В даному випадку страхове відшкодування було спрямоване ПАТ «HACK «ОРАНТА» (Страховиком) на особистий рахунок заявника/потерпілого ОСОБА_1 , вказаний ним у заяві про страхове відшкодування, що надало вказаному Страховику підстави для зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ. Отже, вищевикладеним доводиться необґрунтованість, помилковість та невідповідність вимогам закону розрахунку вимог позивача, в частині заявлених за позовом до ПАТ HACK «ОРАНТА».

До того ж, позивач безпідставно відносить витрати з оплати послуг цього експерта за проведення вказаного автотоварознавчого дослідження до судових витрат та безпідставно заявляє вимогу, у тому числі до ПАТ «HACK «ОРАНТА», про їх компенсацію в порядку судових витрат.

Безпідставність такої вимоги, заявленої за позовом також до ПАТ «HACK «ОРАНТА», доводиться тим, що положеннями п. 34.3 ст. 34 Закону України № 1961-IV відшкодування саме страховиком таких витрат потерпілої особи передбачено лише у випадку якщо страховик не дотримався вимог п. 34.2 cm. 34 цього Закону.

У даному випадку Страховиком виконані вимоги п. 34.2 ст. 34 Закону України № 1961-IV - технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , проведено представником ПАТ «HACK «ОРАНТА» 15 травня 2024 року - у день подання потерпілим ОСОБА_1 повідомлення про ДТП, що, у свою чергу, виключає підстави для відшкодування таких витрат позивача за рахунок ПАТ «HACK «ОРАНТА».

Пунктом 34.4 статті 34 зазначеного Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком (МТСБУ) залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілим також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких с аварійні комісари чи експерти. При цьому потерпілим ОСОБА_1 (позивачем) було забезпечено експерту Сумцову С.С. проведення додаткового технічного огляду транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , у розібраному етапі.

Крім цього, звертають увагу, що потерпілий ОСОБА_1 з результатами технічного огляду аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , проведеного представником ПАТ «HACK «ОРАНТА», погодився, складений протокол технічного огляду ним підписано без зауважень. При цьому п. 5 вказаного протоколу містить застереження: «5. Якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження, про це слід повідомити HACK «ОРАНТА» з метою складання додаткового протоколу. В іншому випадку HACK «ОРАНТА» не приймає до розгляду претензії щодо зазначених пошкоджень».

Разом з цим потерпілий ОСОБА_1 : не надав пошкоджений автомобіль у розібраному стані вказаному Страховику для проведення додаткового огляду; не запрошував представника ПАТ «HACK «ОРАНТА» на технічні огляди, які проводив експерт Сумцов С.С.; не повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про виявлення прихованих пошкоджень; не звертався (не заявляв) до ПАТ «НACK «ОРАНТА» про необхідність проведення додаткового огляду для складання додаткового протоколу технічного огляду.

Саме з цих підстав вказаним Страховиком не було прийнято до розгляду Висновок № 69 експерта ОСОБА_7 , наданий потерпілим ОСОБА_1 .

По-друге: Оскільки «Висновок експерта № 69 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження» експерта ОСОБА_7 , проведений на замовлення позивача, викликає сумніви щодо його правильності. Отже, з погляду на вищевикладені обставини вирішення для з`ясування обставин, що мають значення для справи, та об`єктивного та правильного

вирішення питань даного судового спору вбачаються підстави для призначення у

справі судової авто товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача Шевченко С.М. позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «HACK «ОРАНТА» - Деміденков В.М. заперечував проти стягнення зі страхової компанії суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20793,30 грн, з підстав викладених у раніше направленому відзиві на позовну заяву.

Щодо призначення судової експертизи представник відповідача Деміденков В.М. вказав, що не наполягає на проведення даної експертизи, дане клопотання було заявлене з тих підстав, що з урахуванням поданого ним відзиву можливо сторона позивача підтримає дане клопотання. Але враховуючи відсутність такого клопотання у сторони позивача він дане клопотання не підтримує.

В судовому засіданні представник відповідача Єгоров С.А. вказав, що клопотання про проведення експертизи не підтримує. Стосовно стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди заперечує з тих підстав, що транспортний засіб експерту був наданий позивачем в розібраному вигляді, ОСОБА_4 взагалі не був запрошений на проведення експертного дослідження експертом Сумцовим С.С.. Висновок експерта містить дані які не обґрунтовані та викликають сумніви щодо врахування експертом ПДВ та самостійного корегування деяких сум вартості запчастин, тощо. Також жодним чином не обґрунтована завдана позивачу відповідачем ОСОБА_4 моральна шкода та в чому саме вона виразилася.

В судовому засіданні експерт Сумцов С.С. показав, що ним особисто не викликалися представники відповідачів на проведення експертного дослідження, це право та обов`язок позивача в даному випадку. Підтвердив наданий ним експертний висновок та уточнив, що врахування ним сум ПДВ проводилося у зв`язку з тим, що при купівлі запасних частин для проведення ремонту транспортного засобу враховуються продавцями запчастин в ціні з урахуванням ПДВ. Щодо самостійного внесення у висновок деяких цінових позицій на вартості запчастин, ним враховувалися аналогічні позиції з інших джерел за відсутності вказаних в наявності.

Суд, заслухавши учасників процесу, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 05 травня 2024 року, близько 08 год. 13 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «MERCEDES Benz 290 TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проспекту Свободи у місті Кременчуці Полтавської області поблизу будинку № 4. Під час руху ОСОБА_4 не врахував дорожньої обстановки, не переконався у безпечності маневру та змінив напрямок руху свого автомобіля ліворуч, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «SUBARU Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався зліва у попутному з останнім напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль ОСОБА_1 був пошкоджений, а його власнику ОСОБА_1 було завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_4 у даній дорожній ситуації порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

31 травня 2024 року постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 537/2506/24 за даним фактом ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №218302138 від 08.12.2023 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MERCEDES Benz 290 TDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за цим полісом визначена у розмірі 160 000,00 гри. за умови франшизи - 0,00 грн.

15 травня 2024 року водій/власник транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 письмово повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про настання вищезазначеної ДТП та звернувся до вказаного Страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті цієї ДТП належному йому автомобілю.

Того ж дня (15 травня 2024 року) потерпілий ОСОБА_1 надав вказаний аварійно пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику Страховика. Представником ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснено огляд пошкодженого транспортного «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 та складено Протокол (Акт) огляду транспортного засобу. При даному огляді автомобіля був присутній ОСОБА_1 .. Як вбачається з акту, останній заперечень щодо ступеню та кількості зафіксованих пошкоджень не вказав та підписав акт огляду.

Згідно Ремонтної калькуляції №24-16-857 від 10.06.2024 року вартість ремонту складає 102 321,01 грн. в тому числі: вартість ремонтних робіт 14495,00 грн., вартість фарбування 30059,27 грн., вартість запчастин - 57766,74 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 10.06.2024 року №01-D/15/46, проведеного на замовлення ПАТ «HACK «ОРАНТА», вартість відновлювального ремонту досліджуваного транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , без з урахування фізичного зносу з ПДВ, складає: 102 321,01 грн.; вартість завданого матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням 70% фізичного зносу) складає: з ПДВ - 62 677,17 грн.; без ПДВ - 56 105,14 грн.

Вбачається, що беручи до уваги строк експлуатації автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , коефіцієнт фізичного зносу цього транспортного засобу з урахуванням положень п. 7.41 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» розраховано у розмірі 0,7 (70%).

ПАТ «HACK «ОРАНТА», здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням суми ПДВ) на підставі страхового акту № ОЦВ-24-168571/1 виплатило позивачу страхове відшкодування розмірі 56105,14 грн., що підтверджується роздруківкою з банківського рахунку позивача та не заперечувалося позивачем.

Сторонами не надано суду належних доказів того, що страховик направив позивачу звіт оцінки, при цьому сторона позивача цього не спростовувала. При цьому сторона позивача не надала доказів наявності у неї будь-яких претензій з даного приводу до відповідача. Тож суд вважає, що позивач був ознайомлений зі звітом оцінки та були комунікації між позивачем та страховиком щодо узгодження суми страхового відшкодування.

Однак, в подальшому вказана страхова виплата не задовільнила позивача та для встановлення вартості матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , за заявою ОСОБА_1 експертом було проведено транспортно товарознавче дослідження. Відповідно до висновку експерта №69 від 23.05.2024 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , в наслідок пошкодження в ДТП, яка сталася 05.05.2024 року складає 76898,44 грн. При цьому, у висновку експерта №69, що наданий позивачем до суду, коефіцієнт фізичного зносу теж складає 0,7.

Згідно Ремонтної калькуляції №69/2024 від 21.05.2024 року вартість ремонту складає 146 525,87 грн. в тому числі: вартість ремонтних робіт 10290,00 грн., вартість фарбування 31178,88 грн., вартість запчастин - 105056,99 грн.

Направлений висновок експерта №69 від 23.05.2024 року був розглянутим ПАТ «HACK «ОРАНТА» однак страховик не вбачав правових підстав для доплати страхового відшкодування.

Суд бере до уваги підстави з яких було відмовлено у прийнятті до розгляду Висновок № 69 експерта ОСОБА_7 , наданий потерпілим ОСОБА_1 , а саме що позивач не звертався до ПАТ «HACK «ОРАНТА» про необхідність проведення додаткового огляду для складання додаткового протоколу технічного огляду. Також не запрошував представника ПАТ «HACK «ОРАНТА» на технічні огляди, які проводив експерт Сумцов С.С., не надав пошкоджений автомобіль у розібраному стані вказаному Страховику для проведення додаткового огляду; не повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про виявлення прихованих пошкоджень.

Суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_1 з результатами технічного огляду аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , проведеного представником ПАТ «HACK «ОРАНТА», погодився, складений протокол технічного огляду ним підписано без зауважень. А п. 5 вказаного протоколу містить застереження: «5. Якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження, про це слід повідомити HACK «ОРАНТА» з метою складання додаткового протоколу. В іншому випадку HACK «ОРАНТА» не приймає до розгляду претензії щодо зазначених пошкоджень».

З висновку вбачається, що ОСОБА_1 було забезпечено експерту Сумцову О.О. проведення додаткового технічного огляду транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , у розібраному етапі.

Суд також звертає увагу, що за змістом Висновку експерта Сумцова С.С. доводиться, що технічний огляд аварійно пошкодженого транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , у супереч вимог п. 5.2 Методики проводився вказаним виконавцем дослідження за участю лише замовника/власника цього автомобіля (позивача), без здійснення належного виклику заінтересованих осіб, а саме: завдавача шкоди - ОСОБА_4 та представника ПАТ «HACK «ОРАНТА» (його Страховика).

Дані обставини, у свою чергу, ставлять під сумнів результати цього технічного огляду, який проводився експертом ОСОБА_7 та результати вказаного експертного автотоварознавчого дослідження у цілому.

Крім цього, суд звертає увагу, що експертом Сумцовим С.С. за відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru Forester», д.р.н. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту безпідставно визначено з урахуванням ПДВ (20%).

Отже, враховуючи викладене, суд не може вважати даний Висновок експерта № 69 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, віл 23 травня 2024 року експертом ОСОБА_7 , належним та допустимим доказом.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

Аналогічні висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 Постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

Згідно до пункту 34.1, 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно до пункту 35.1, 35.3 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди.

Згідно до пункту 36.1, 36.2, 36.4, 36.7 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина водія ОСОБА_4 та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування (вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу автомобіля та з вирахуванням ПДВ на вартість матеріалів та складових) у розмірі 56105,14 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди у сумі 10000,00 грн та різниці між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 523/5890/15-ц (провадження № 61-18781св18) зроблено висновок, що «всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (пункт 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, податкові зобов`язання не виникають».

Тож, страховик отримавши від позивача заяву про страхове відшкодування де останній просив здійснити виплату страхового відшкодування безпосередньо на свій рахунок і не надав страховику докази про фактичне здійснення ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, правильно здійснило вирахування ПДВ на вартість матеріалів та складових частин з виплати страхового відшкодування (62677,17-6572,03 = 56105,14).

У постанові від 6 липня 2018 року по справі № 924/675/17 Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Судом встановлено що ПАТ «HACK «ОРАНТА», здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням суми ПДВ) на підставі страхового акту № ОЦВ-24-168571/1 та виплатило позивачу страхове відшкодування розмірі 56105,14 грн.

При цьому, доводи відповідача ПАТ «HACK «ОРАНТА» щодо неналежності висновку експерта №69 від 23.05.2024 року, як засобу доказування, обґрунтовані та вказаний висновок не може братись за основу розрахунку шкоди, з огляду на вказані вище судом підстави та спростовують доводи позивача.

А тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПАТ «HACK «ОРАНТА» недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20793,30 грн та стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача 69627,43 грн. різниці між вартістю відновлюваного ремонту автомобіля «SUBARU Forester» реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартістю матеріального збитку - слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що йому спричинена майнова шкода у розмірі, що є для нього значним, по друге, з 05.05.2024 він не зміг відновити пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль до стану, у якому той знаходився перед ДТП, що кожен день йому нагадує про той неприємний інцидент, пов`язаний із пошкодженням автомобіля, порушення його прав, а також той факт, що вже понад чотири місяці пройшло з моменту ДТП, а йому відшкодовано менше 50% від загальної суми, що необхідна йому для відновлений його автомобіля. Внаслідок спричиненої моральної шкоди, у позивача порушено нормальні життєві зв`язки, йому знадобилися додаткові зусилля для організації свого життя. Так, як він постійно переживав та продовжує переживати, що йому досі не відшкодували завданої шкоди. Через це в нього порушився сон, почалася тривожність та його мучать постійні переживання, що призвело до погіршення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань.

З огляду на доведеність того факту, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_4 відбулася ДТП, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, що об`єктивно викликало у нього переживання та порушення звичного способу життя, вимагало часу та зусиль для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння позивачу моральної шкоди та наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок ДТП наслідків, глибину моральних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного його майна, факт відшкодування страховою компанією завданої матеріальної шкоди, інших обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості, тому з урахуванням конкретних обставин справи, суд визнає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди є розмір 5000 грн. При цьому суд також врахував, відсутність будь яких доказів (медичних висновків, виписок, т.д.) щодо значного погіршення стану самопочуття позивача.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з позовної заяви представником було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом даної справи, становить 13711,20 грн. з яких: 1211,20 грн. витрат на оплату судового збору за пред`явлення позову майнового характеру про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; 2500 грн. витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 10000 грн. фактичних витрат на оплату професійної правничої допомоги на стадії підготовки позовної заяви та направлення справи в суд.

Враховуючи часткове задоволення позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

До позовної заяви був долучений ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката Шевченко С.М. від 04.07.2024 року виданий ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №45/24 від 26.06.2024 року; копія договору про надання правової допомоги №45/24 від 26.06.2024 року укладений між адвокатом Шевченко С.М. та ОСОБА_1 , детальний опис наданих послуг; Рахунок-фактура №45/24 від 26.06.2024 року згідно якої вартість юридичних послуг становить 10000,00 грн., платіжна інструкція від 27.06.2024 року про сплату 10000,00 грн..

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).

У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У Постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В іншій своїй Постанові від 07.09.2020 року справа № 910/4201/1 Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі N 922/1163/18.

Досліджуючи надані позивачем докази, суд вважає, що відсутні чіткі умови щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, а є лише кінцева сума 10000 грн.

Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому з урахуванням встановлених та доведених обставин суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума - 5000 грн.

Тож враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 133,137, 138 141, 263, 265, ЦПК України, ст. ст. 11, 22, 993,1166, 1187, 1191,1194 ЦК України, ЗУ «Про страхування», суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

В задоволенні решти вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 26.03.2025 року.