Справа № 335/4175/24
Провадження № 2/175/1617/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 квітня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.М.,

при секретарі судового засідання Кальченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АРКС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «АРКС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

У квітні позивач ПАТ «АРКС» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2024 року матеріали позовної заяви було направлено за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровського області.

10 липня 2024 року матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «АРКС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування надійшли до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями матеріали позовної заяви були розподіленні до провадження судді Бойко О.М.

В позовних вимогах просять суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «АРКС» (Код ) 6380,85 грн. виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказано, що 24.03.2021 року о 18 год. 15 хв. у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Mercedes-Benz CL», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mercedes-Benz A180», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_4 .

За фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, її учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого винуватцем ДТП с водій «Mercedes-Benz CL», номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_5 , були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №71215a0e від

06.11.2020 року.

Власник пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_6 звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв?язку з чим, на підставі: акту огляду транспортного засобу від 30.03.2021 року; Акту огляду транспортного засобу від 30.03.2021 року (додатковий огляд від 01.07.2021 року); Ремонтної калькуляції №1.003.21.0 від 08.04.2021 року; Рахунку-фактура №CФ-0000015 від 05.04.2021 року; Страхового акту №ARX2755724 від 09.04.2021 року; Розрахунку страхового відшкодування; Рахунку-фактури №CФ-0000032 від 01.07.2021 року; Страхового акту №ARX2813667 від 05.07.2021 року; Розрахунку страхового відшкодування.

ПРАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 25 470 грн. 28 коп., згідно платіжного доручення №769687 від 12.04.2021 року та в розмірі 2850 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №796157 від 06.07.2021 року. Загальний розмір витрат Позивача складає: 28 320 грн. 28 коп.

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність щодо експлуатації автомобіля марки «Mercedes-Renz CL», номерний знак НОМЕР_7 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4739796, з лімітом

відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 130000 грн., франшиза 1000 грн.

Оскільки ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» у добровільному порядку відмовилось здійснити виплату страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ АР/4739796, то ПРАТ «СК «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №AP/4739796 в розмірі 27320 грн. 28 коп.

02.12.2022 року Господарський суд міста Києва розглянувши матеріали справи 910/17564/21 за позовом ПРАТ «СК «АРКС» до ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» про стягнення 27320 грн. 28 коп., ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, стягнувши з ПРАТ

«ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» на користь ПРАТ «СК «АРКС» 21939 грн. 43 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що пред?явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним. Така правова позиція господарських судів зазначена в постанові КГС ВС від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009, коефіцієнт фізичного зносу нараховується коли строк експлуатації легкових КТЗ перевищує 7 років, а згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного застрахованого транспортного засобу «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_5 , його роком випуску є 2010 рік, тобто на момент ДТП (24.03.2021) строк експлуатації перевищує 7 років.

3 огляду на вказане, дотримуючись приписів пункту 7.37 Методики товарознавчо-експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суд здійснив розрахунок суми страхового відшкодування, що підлягає відшкодуванню з відповідача із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який за розрахунком суду дорівнює 0,81, та за вирахуванням франшизи, яка дорівнює 21939,43 грн.

Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв?язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, згідно вказаного вище Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити Відповідач Позивачу складає 28 320 (двадцять вісім тисяч триста двадцять) грн. 28 коп. (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №71215а0е від 06.11.2020 року) 21 939,43 грн. = 6380 грн. 85 коп.

Будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у судовому засіданні не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність.

У судовому засіданні відповідач не з`явився, клопотань, щодо поважних причин його відсутності не надавав, а також клопотань про відкладення розгляду справи. Правом подання відзиву не скористався.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу 3 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

24.03.2021 року о 18 год. 15 хв. у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Mercedes-Benz CL», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mercedes-Benz A180», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_4 .

За фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, її учасниками було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого винуватцем ДТП с водій «Mercedes-Benz CL», номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_5 , були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №71215a0e від

06.11.2020 року.

Власник пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_6 звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв?язку з чим, на підставі: акту огляду транспортного засобу від 30.03.2021 року; Акту огляду транспортного засобу від 30.03.2021 року (додатковий огляд від 01.07.2021 року); Ремонтної калькуляції №1.003.21.0 від 08.04.2021 року; Рахунку-фактура №CФ-0000015 від 05.04.2021 року; Страхового акту №ARX2755724 від 09.04.2021 року; Розрахунку страхового відшкодування; Рахунку-фактури №CФ-0000032 від 01.07.2021 року; Страхового акту №ARX2813667 від 05.07.2021 року; Розрахунку страхового відшкодування.

ПРАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 25 470 грн. 28 коп., згідно платіжного доручення №769687 від 12.04.2021 року та в розмірі 2850 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №796157 від 06.07.2021 року. Загальний розмір витрат Позивача складає: 28 320 грн. 28 коп.

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність щодо експлуатації автомобіля марки «Mercedes-Renz CL», номерний знак НОМЕР_7 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4739796, з лімітом

відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 130000 грн., франшиза 1000 грн.

Оскільки ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» у добровільному порядку відмовилось здійснити виплату страхового відшкодування по полісу ОСЦПВВНТЗ АР/4739796, то ПРАТ «СК «АРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №AP/4739796 в розмірі 27320 грн. 28 коп.

02.12.2022 року Господарський суд міста Києва розглянувши матеріали справи 910/17564/21 за позовом ПРАТ «СК «АРКС» до ПРАТ «ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» про стягнення 27320 грн. 28 коп., ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, стягнувши з ПРАТ

«ПРОСТО СТРАХУВАННЯ» на користь ПРАТ «СК «АРКС» 21939 грн. 43 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що пред?явлення позивачем до відповідача (страховика за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним. Така правова позиція господарських судів зазначена в постанові КГС ВС від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009, коефіцієнт фізичного зносу нараховується коли строк експлуатації легкових КТЗ перевищує 7 років, а згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного застрахованого транспортного засобу «Mercedes-Benz A 180», номерний знак НОМЕР_5 , його роком випуску є 2010 рік, тобто на момент ДТП (24.03.2021) строк експлуатації перевищує 7 років.

3 огляду на вказане, дотримуючись приписів пункту 7.37 Методики товарознавчо-експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, суд здійснив розрахунок суми страхового відшкодування, що підлягає відшкодуванню з відповідача із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який за розрахунком суду дорівнює 0,81, та за вирахуванням франшизи, яка дорівнює 21939,43 грн.

Згідно з ч.1 ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правові відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв?язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, згідно вказаного вище Позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити Відповідач Позивачу складає 28 320 (двадцять вісім тисяч триста двадцять) грн. 28 коп. (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №71215а0е від 06.11.2020 року) 21 939,43 грн. = 6380 грн. 85 коп.

Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» «Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Згідно ст. 1187 ч.2 Цивільного кодексу України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (ст. 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

За змістом ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 наведеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом статті 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).

З огляду на такі обставини, позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені договором страхування, та оплатив спричинені ДТП збитки в порядку виплати страхового відшкодування, то на користь позивача з відповідача належить стягнути 6380,85 грн.

У рішеннях Європейського суду з справ людини неодноразово робились висновки про те, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09.12.1994 у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), п. 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, п.п. 42-47; від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25; від 07.10.2010 у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, п.п. 18, 19)

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АРКС» до ОСОБА_1 , про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «АРКС» (Код ) 6380,85 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «АРКС» (Код ) судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя О.М. Бойко