Справа № 948/925/24
Номер провадження 2/948/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

представниці позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

у с т а н о в и в :

у грудні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 14.08.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 укладений договір №4571068, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок, 3 000,00 грн - проценти за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартною (базовою) процентною ставкою - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування.

29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102, відповідно якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4571068.

10.03.2023р. укладений договір № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4571068.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4571068. З моменту отримання вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань штрафних санкцій або відсотків. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість у розмірі 55 155,60 грн.

На підставі вище викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 155, 60 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн та суму сплаченого ним судового збору.

У встановлений судом строк відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому частково заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Позивачем подано позов про стягнення заборгованості в загальному розмірі 55 155,60 грн. Відповідач не заперечує проти позову в частині стягнення боргу в загальному розмірі 21 399,60 грн, в тому числі: 7 760,00 грн - за тілом кредиту, 1 520,00 грн - за комісіями та 12 119,60 грн - за відсотками по договору, які були нараховані ТОВ «Мілоан» протягом строку кредитування, а саме з 14.08.2021 року по 28.10.2021 року, як це передбачено умовами кредитного договору № 4571068 від 14.08.2021р.

Відповідач заперечує проти стягнення відсотків, що були нараховані за період з 29.11.2021 року до 23.02.2022 року, оскільки вони нараховані безпідставно, поза строком кредитування, визначеним договором.

Згідно з договором № 4571068 від 14.08.2021р. сума кредиту становить 8 000,00 грн, кредит надається строком на 15 днів з 14.08.2021 року з терміном повернення 29.08.2021 року, комісією за надання кредиту у розмірі 1 520,00 грн, одноразово, за ставкою 19% від суми кредиту та процентами у розмірі 3 000,00 грн за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, про що також зазначено у Графіку платежів, анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту.

29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОІ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29.11.10. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу за порядковим номером 531 значиться боржник - ОСОБА_3 , заборгованість якої за кредитним договором складає 21 399,60 грн, з яких: 7 760,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 119,60 грн - заборгованість за процентами, 1 520,00 грн - заборгованість за комісією. Отже, ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло станом на 29.11.2021 року право вимоги до відповідачки в загальному розмірі 21 399,60 грн.

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, в реєстрі боржників, що є додатком №3 даного договору, за порядковим номером 16417 значиться відповідачка ОСОБА_3 , заборгованість якої за кредитним договором складає 55 155,60 грн, з яких: 7 760,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 45 875,60 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1 520,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями.

Тобто, ТОВ «Вердикт Капітал» донарахував відсотки за користування кредитом за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 10.03.2023.

Умовами договору передбачено, що строк кредитування не може перевищувати 75 днів, тобто з 14.08.2021 по 30.10.2021. Правомірним було лише нарахування відсотків первісним кредитором ТОВ «Мілоан», яке здійснювалось в межах строку кредитування, тобто до 31.10.2021 року.

Враховуючи викладене, новий кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» здійснював нарахування процентів після закінчення строку кредитування та після відступлення прав вимоги, у зв`язку з цим з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за процентами в сумі 12 119,60 грн.

Враховуючи викладене, відповідач просить позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором про споживчий кредит в загальному розмірі 21 399,60 грн та стягнути з позивача судові витрати по справі на користь відповідачки в розмірі 8 600,00 грн (а.с.74-77).

02.01.2025 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що у розрахунку заборгованості і первісного кредитора, і фактора, чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період була нарахована.

Сторонами погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодилася на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, кредитором нараховано заборгованість відповідно умов договору.

З умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням.

Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим, а тому позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на користь відповідача позивач зазначив, що витрати, вказані відповідачем у розмірі 8 600,00 грн є неспівмірними з обсягом послу, наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника відповідача. Крім того, участь представника відповідача у судових засіданнях не передбачається.

Також позивач звертає увагу, що спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати як розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем, є безпідставними, не підтвердженими належними доказами, а їх розмір є завищеним та необгрунтованим, у зв`язку з чим позивач просить відмовити відповідачу у адоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір (а.с.85-88).

21.03.2025 представником позивача подано додаткові пояснення по справі щодо обгрунтування позивачем розміру заборгованості, нарахованої після закінчення строку кредитування нормами ст.625 ЦК України, а саме при прострочці зобов`язань, нарахування здійснюється шляхом множення суми зобов`язання на 3% річних, або інший відсоток річних, передбачених договором.

Згідно з умовами договору сторони погодили не 3%, а 5% річних. Таким чином, позивач має право стягнути з відповідача 5% річних від простроченої суми, а не 5% денних. Відсотки за користування грошовими коштами, які нараховуються за кожен день прострочення виконання зобов`язання, за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені та є штрафною санкцією, а ч.2 ст.625 ЦКУ носить компенсаційний характер, а тому відсоток нараховується річний, що не може бути змінено сторонами.

Окрім цього, представник відповідача вважає, що такі двозначні умови договору мають тлумачитися на користь споживача, бо відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі та двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Участь у договорі споживача як слабкої сторонни, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Враховуючи наведене, представник відповідача просить позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 21 399,60 грн та стягнути з позивача судові витрати по справі в розмірі 8 600,00 грн (а.с.115-116).

Ухвалою від 18.12.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 66).

У судовому засіданні представниця позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні, одночасно просила відмовити відповідачу в стягненні витрат на правничу допомогу, або зменшити її розмір. Також пояснила, що проценти поза строком дії договору були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» у відповідності з вимогами ст.4.2 договору та є правомірними.

У судове засідання відповідачка та її представниця Ткаченко С.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, представниця відповідачки подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.77).

Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та її представниці, та, заслухавши представницю позивача, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 14.08.2021 року ОСОБА_3 подала Анкету - заяву на кредит №4571068, ТОВ «Мілоан» були погоджені умови кредитування по заяві та цього ж числа між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_3 укладено договір про споживчий кредит № 4571068, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн, строком на 15 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії та процентів - 29.08.2021, загальні витрати за кредитом складають 4 520,00 грн в грошовому виразі та 5,409,714.00 % річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 12 520,00 грн, комісія за надання кредиту 1 520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово, 3 000,00 грн - проценти за користування кредитом, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування (а.с.18-22, 24).

Згідно з п.2.2.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору (а.с.18).

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3 договору, запропонована позичальнику і є меншою за стандартну (базову) ставку. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової згоди позичальника (п.2.2.3 Договору) (а.с.18 на зв.)

Згідно з п.п.2.3.1, 2.3.1.1 Договору продовження строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови надання йому такої можливості кредитодавцем, для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, в тім числі сплатити комісію: на 3 дні - 3,00% від поточного залишку кредиту, 7 днів - 5,00%. 15 днів - 10,00% (а.с.18 на зв.).

Пунктом 2.3.1.2 Договору передбачена також пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість за тілом кредиту (а.с.18 на зв.).

За п.6.1, 6.3 Договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно - телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства або відповідний мобільний додаток. Приймаючи пропозицію товариства про укладання кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами, в тім числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту, Графіком платежів та підтверджує, що ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.21).

Погашення заборгованості здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 22 на зв.).

Згідно з паспортом споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 4 520,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, в тім числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, становить 12 520,00 грн, реальна річна процентна ставка - 5 409,714, 00% (а.с.23).

Відповідно до п.5.1 Правил надання фінансових кредитів (надалі - Правил), кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті, в якому товариство розміщує пропозицію позичальнику про укладення кредитного договору (оферту) та Паспорт споживчого кредиту, якщо це передбачено вимогами законодавства. Приймаючи пропозицію про укладення кредитного договору, позичальник підтверджує ознайомлення з інформацією, викладеною в паспорті споживчого кредиту (а.с.26 на зв.).

Згідно з п.6.10 Правил позичальник має право продовжити строк редитуваання (пролонгація) на стандартних (базових) або пільговий умовах (а.с.27).

На стандартних (базових) умовах позичальник може збільшити строк кредитування на кількість днів визначену кредитним договором (індивідуальною частиною) шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати визначену договором максимальну кількість днів. У випадку, якщо загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить визначену договором максимальну кількість днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації максимальної можливості кількості днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (п.6.10.2 Правил) (а.с.27).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою укладений договір № 4571068 від 14.08.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання одноразовим ідентифікатором): L44384, 14.08.2021, номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 30).

Згідно з довідкою АТ «КБ «ПриватБанк», 14.08.2021 року через систему платежів LiqPayST ОСОБА_5 перераховані кошти на картку НОМЕР_2 у сумі 8 000,00 грн (а.с.30 на зв.).

У відомості наданій ТОВ «Мілоан» зазначені щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №4571068, списання простроченого тіла кредиту та простроченої комісії за рахунок фінансового результату (а.с.31-32).

Як убачається з розрахунку заборгованості, борг ОСОБА_3 станом на 10.03.2023 становить 55 155,60 грн, з яких: 7 760,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту, 12 119,60 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1 520,00 грн - заборгованість з комісії, 33 756,00 грн - нараховані відсотки (а.с.33).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_3 станом на 13.11.2024 за кредитним договором № 4571068 від 14.08.202 складає 55 155,60 грн, з яких: 7 760,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 45 875,60 грн - заборгованість за відсотками, 1 520,00 - заборгованість за комісією (а.с.34).

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, за умовами якого ТОВ "Мілоан» за плату зобов`язується відступити право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується здійснивши фінансування, прийняти право грошової вимоги до боржників і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених з боржниками (а.с.35-37).

Згідно з платіжним дорученням № 308250005 від 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено оплату ТОВ «Мілоан» згідно договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 (а.с.37).

Актами прийому-передачі Реєстру боржників від 30.11.2021 року та 03.12.2021 року ТОВ «Мілоан» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021, що підтверджує факт переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги заборгованості (а.с.37 на зв.).

Як убачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_3 у розмірі 21 399,60 грн (а.с.38-39, 40).

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр» шляхом продажу належні йому права вимоги до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників? страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників (а.с.41-43, 44 на зв.).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, що підтверджує факт переходу до ТОВ «Коллект Центр» прав вимоги заборгованості (а.с.44).

Як убачається з витягу з Реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_3 у розмірі 55 155,60 грн (а.с.45-46).

19.12.2023 року виконавчим комітетом Машівської селищної ради зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 19.12.2023 (а.с.81).

За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Як вбачається з довідки АТ «КБ «ПриватБанк», 14.08.2021 року через систему платежів LiqPayST сума кредиту перерахована відповідачці у повному обсязі (а.с.30 на зв.).

Як зазначено в п.3.3.2 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.п.1.1-1.6 та п. 2.4 договору (а.с.20).

Як вбачається з п.4.2 у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, кредитодавець починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою в якості процентів за порушення грошового зобов`язання (а.с.20 на зв.).

Разом з тим, проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3 договору, запропонована позичальнику і є меншою за стандартну (базову) ставку. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової згоди позичальника (п.2.2.3 Договору) (а.с.18 на зв.)

За договором факторингу №29.11.10 від 29.12.2021 ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, в тім числі до ОСОБА_3 в загальному розмірі 21 399,60 грн. ТОВ «Вердикт Капітал» були нараховані відсотки за період з 29.11.2021 по 23.02.2022, тобто поза строком кредитування, визначеним умовами договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з п. 1.3 та п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, кредит надається строком на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Як вбачається з додатку №1 до договору про споживчий кредит № 4571068 від 14.08.2021, сторони погодили графік платежів за вказаним договором про споживчий кредит, а саме дату видачі кредиту - 14.08.2021, чисту суму кредиту - 8000,00 грн, проценти за користування кредитом - 3000,00 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, комісію за надання кредиту - 1520,00 грн, загальну вартість кредиту - 12520,00 грн.

Разом з тим, згідно з п. 2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. (Тобто, допускається продовження користування кредитом після завершення строку кредитування - 30 днів щоразу ще на 1 день проте на строк що не перевищує 60 днів ,( всього 90 днів ))У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється за кількістю днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, які дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Отже, сторони у договорі погодили умови щодо пролонгації кредитування після завершення строку кредитування у 30 днів щоразу ще на 1 день, але на строк, що не перевищує 60 днів. У інший строк - строк пролонгації нарахування процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, здійснюється за стандартною (базовою) процентною ставкою ,визначеною договором у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним ,але не більше пролонгованих 60 днів.

Таким чином, на користь позивача ТОВ «Коллекет Центр» з відповідача ОСОБА_2 потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 4571068 від 14.08.2021, в розмірі 21 399,60 грн, що складається з: 7 760, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 119,60 грн - заборгованість за нарахованими процентами в межах строку дії договору, 1 520,00 грн - заборгованість за комісією.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 939,86 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідачки витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн (а.с.4 на зв.).

Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ч. 2ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До позовної заяви ТОВ «Коллект Центр» долучено договір про надання правової допомоги №02-09/2024-3 від 02.09.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №20 від 12.10.2024р., тарифи на послуги ФОП ОСОБА_8 , витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024, платіжна інструкція кредитового переказу коштів № від 19.11.2024 (а.с.11-13, 14, 15, 16, 17).

Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП ОСОБА_8 сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1.1-2.1.5 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.

При цьому згідно 4.1 вартість послуг виконання визначається на підставі тарифів виконавця і зазначається сторонами в Акті про надання юридичної допомоги.

Тарифами на послуги ФОП ОСОБА_8 визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна.

Згідно заявки № 20 від 12.10.2024р. сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість - 2000, ціна 4000 грн., складання позовної заяви:час - 4 год., вартість 3000, ціна - 12000 грн., що також відповідає витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024р., що складений 12.11.2024.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, а Витяг від 22.08.2023р. стосується Акту про надання юридичної допомоги від 16.06.2021р. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку.

Відповідачем були долучені документи, які свідчать, що представник відповідача Ткаченко С.В. є фахівцем у галузі права та докази про понесені витрати з оплати наданої правової допомоги на суму 8 600,00 грн, зокрема договір про надання правової допомоги, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги, квитанція від 27.12.2024, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, які просить стягнути з позивача.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що співмірними зі складністю справи будуть витрати на професійну правничу допомогу кожної із сторін в розмірі 5000,00 грн, які у відповідності із ч.10 ст.141 ЦПК України підлягають зарахуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №4571068 від 14.08.2021 у розмірі 21 399,60 грн, судовий збір у розмірі 939,86 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження юридичної особи: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ, код ЄДРПОУ - 44276926.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 від 18.01.2024, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя С. М. Косик