Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/44/25
Провадження № 2/552/812/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

25.03.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Деміденкова В.М.,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 552/44/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 03.01.2025 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.02.2024 з вини відповідача ОСОБА_2 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач ОСОБА_1 зазнала тілесних ушкоджень, їй проведено операційні втручання, в період з 05.02.2024 по 24.02.2024 перебувала на лікуванні, понесла витрати на лікування в розмірі 41397 грн.

Позивач вказувала, що з метою відшкодування витрат на лікування зверталася до ПАТ НАСК «Оранта» та отримала частково відшкодування витрат в сумі 22193,88 грн, розмір недоотриманих коштів становить 19203,12 грн.

Сам факт дорожньо-транспортної пригоди став стресовою ситуацією, розмір морального відшкодування визначає в сумі 16000 грн.

В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 19203,12 грн, моральну шкоду в розмірі 16000 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.01.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ПАТ «НАСК «Оранта» 20.01.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 05.02.2024 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було заподіяно ушкодження здоров`ю ОСОБА_1 . Вину водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 встановлено судовим рішенням, на момент ДТП транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був забезпечений в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідач зазначав, що ОСОБА_1 , зверталася до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та суму страхової витрати було визначено в розмірі 21136,88 грн.

Відповідач ОСОБА_2 27.01.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на час дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», тому вважає, що саме на страхову компанію покладено обов`язок з відшкодування спричиненої позивачу шкоди. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає недоведеними належними та допустимими доказами, а розмір перебільшеним. Просив вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та визначити розмір відшкодування в сумі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_1 03.02.2025 подала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що всі понесені нею витрати на лікування є обґрунтованими.

17.02.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від ПАТ «НАСК «Оранта», де страхова компанія зазначила, що подані позивачем додаткові документи на підтвердження понесених нею витрат на лікування прийнято до розгляду, за їх оцінкою із загальної суми 41398,99 грн підлягає відшкодуванню 38978,17 грн, а не підлягають витрати на суму 2420,82 грн. Сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню в порядку ст. 26-1 Закону України № 1961-ІV, складає 1948,91 грн.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн, щодо решти вимог заперечував.

Представник ПАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні посилався на обставини, які викладені в поданих до суду заявах по суті спору.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що 05.02.2024 близько 09.10 год. в м. Полтаві по вул. Європейська, 160, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Європейська та вул. Серьогіна, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, не дав дорогу автомобілю «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортний засіб «Chevrolet Lacetti» відкинуло на електроопору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та пасажир «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.03.2024 в справі № 554/1304/24, провадження № 3/554/497/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки відповідні обставини встановлені судовим рішенням, відповідно до положень ст. 82 ЦПК України суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачами.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05.02.2024, заподіяно ушкодження здоров`я позивачу ОСОБА_1 .

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Статтею 22 зазначеного Закону в редакції на час спірних правовідносин, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановлено, що станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого полісом № 217800234, за умовами якого страхова сума за шкоду , заподіяну життю та здоров`ю, визначена в розмірі 320000 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, подія була визнана страховим випадком та на підставі страхового акту визначено суму страхового відшкодування в розмірі 22193,88 грн (21136,88 грн шкода, пов`язана з лікуванням, та 1057 грн розмір моральної шкоди).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на час спірних правовідносин, передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Позивачем ОСОБА_1 до заяви про виплату страхового відшкодування та до суду надано чеки, квитанції щодо понесених відповідних витрат обґрунтовано на суму 38978,17 грн.

Оскільки згідно з даними страхового акту позивачу виплачено суму коштів в розмірі 22193,88 грн, з яких на лікування 21136,88 грн, додатково з відповідача НАСК «Оранта» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на відшкодування шкоди сума в розмірі 17841,29 грн (38978,17 грн 21136,88 грн = 17841,29 грн).

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди судом враховується таке.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 16000 грн.

Враховуючи наявність самого факту дорожньо-транспортної пригоди, винні дії відповідача, в результаті чого було завдано шкоди здоров`ю позивача, надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на час спірних правовідносин, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована, позивачам ОСОБА_1 вимоги до страхової компанії про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 відсотків страхової виплати в даній справі не заявлені, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню сума коштів в розмірі 13000 грн, що виходить за межі страхової виплати.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивач, враховує поведінку заподіювача шкоди, і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даній справі позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерне страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерне страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 17841 грн 29 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерне страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 546,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 546,08 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

-Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 /0;

-відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

-відповідач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г, .

Повне судове рішення складено 31.03.2025

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко