Провадження № 2/185/123/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив суд: стягнути з СК «КРАЇНА» на його користь грошові кошти за вартість матеріального збитку на відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди в сумі 160 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти за вартість матеріального збитку внаслідок ДТП майнової шкоди в сумі 37 229, 30 грн., франшизи 3 000 грн. та моральну шкоду в сумі 60 000 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що в провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 000859 від 19.08.2022 року за ч. 1 ст. 286-1 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 18.08.2022 року близько 20.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Volkswagen, д/н НОМЕР_1 , здійснюючи рух по вул. Дніпровській, м. Павлограда з боку м. Донецька у напрямку м. Дніпра при виконанні повороту праворуч на вул. Успенську, не впорався з керуванням автомобіля, допустив його перекидання на лівий бік та зіткнення з автомобілем Mazda д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті ДТП пасажир Volkswagen отримав тілесні ушкодження. По кримінальному провадженню позивача було визнано цивільним позивачем. В рамках кримінального провадження була проведена транспортно-товарознавча експертиза щодо визначення вартості матеріального збитку. Висновком експерта встановлена вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mazda внаслідок його пошкодження при ДТП 197 229, 30 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen, яким керував ОСОБА_2 застрахована в СК «КРАЇНА» на підставі страхового полісу № АР/6592928 від 25.07.2022 по 27.07.2023 ліміт відповідальності 160 000 грн., франшиза 3 000 грн. Отже із страховика підлягає стягненню в рахунок відшкодування шкоди 160 000 грн. інша частина підлягає стягненню з ОСОБА_2 37 229,30 грн. Також з ОСОБА_2 підлягає стягненню франшиза 3 000 грн. Крім того вважає, що діями відповідача ОСОБА_2 йому спричинена моральна шкода, оскільки він постійно знаходиться в дратівливому стані, відчуває психологічний дискомфорт, порушено його душевну рівновагу, відсутність нормального сну та постійну напругу що негативно позначається на його фізичному стані. Внаслідок порушення ОСОБА_2 ПДР він втратив можливість користуватися автомобілем. Моральну шкоду оцінює в 60 000 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

Відповідачем АТ «СК «КРАЇНА» надано до суду відзив на позов, де зазначив що 25.07.2022 року було укладено поліс за яким забезпеченим є транспортний засіб Volkswagen, д/н НОМЕР_1 . Страхова сума за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 320 000 грн., за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., франшиза 3 200 грн. 22.08.2022 року ОСОБА_1 повідомив про ДТП. З повідомлення вбачається що транспортна пригода розглядається в кримінальній справі. 25.08.2022 року в присутності позивача було оглянуто транспортний засіб. Відповідачем були направлені запити до СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та Павлоградського міськрайонного суду. 03.10.2022 року від позивача надійшла заява на страхове відшкодування та копія висновку експерта. Однак до моменту надання відзиву до АТ СК «КРАЇНА» не надходили відомості щодо результатів розгляду дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2022 року, тому права позивача жодним чином не порушені страховою компанією. Щодо розміру страхового відшкодування зазначив, що відповідно до звіту про оцінку № 118351 визначена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mazda д/н НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 106 704, 96 грн. за відрахуванням ПДВ 11 723, 59 грн. та франшизи 3 200, 00 грн., розмір страхового відшкодування позивачу може складати 91 781,37 грн. Вважає, що звернення позивача до суду є передчасним, а позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю порушення, невизнання або оспорювання прав позивача.

Представник позивача надав відповідь на відзив, зазначив, що твердження АТ СК «КРАЇНА» про те, що їм не було відомо про результати розгляду кримінальної справи не відповідають дійсності, оскільки на електронну пошту відповідача позивачем була направлена копія постанови про закриття кримінального провадження. Позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представником АТ СК «КРАЇНА» надано заперечення на відповідь на відзив, де зазначив, що в матеріалах страхової справи відсутня постанова про закриття кримінального провадження яка нібито надіслана позивачем. Представником позивача не надано доказів такого надсилання. Вважає позов передчасним.

В судовому засіданні позивач та представник позивача, кожен окремо позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Євдокимова Ю.В. в судовому зсіданні пояснила, що не погоджується із розміром матеріального збитку визначеного експертом, у зв`язку з чим просила призначити по справі автотоварознавчу експертизу.

Представник відповідача АТ СК «КРАЇНА» позов не визнав з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року по справі призначена авто товарознавча експертиза.

18.07.2024 року до суду надійшло клопотання експерта про викладення питань відповідно до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та надання на дослідження транспортного засобу.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року призначено транспортно-товарознавча експертиза та викладені питанні у відповідності до існуючих понять та термінів транспортно-товарознавчої експертизи.

27.12.2024 року до Павлоградського міськрайонного суду повернуті матеріали даної цивільної справи та надано експертом повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта у зв`язку з несплатою ОСОБА_2 вартості транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою від 07.01.2025 року провадження у справі відновлено.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст.11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 18.08.2022 року о 20.20 в м. Павлоград на перехресті вул. Дніпровська, та вул. Успенська водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Volkswagen, д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням при повороті праворуч на вул. Успенського допустив перекидання авто на лівий бік та зіткнення з автомобілем Mazda д/н НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_2 керував автомобілем Volkswagen, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності : за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; за ст. 124 КУпАП закрито за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.10.2023 року апеляційна скарга захисника Євдокимової Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду від 02.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою адміністративне провадження за ст. 124 КУпАП закрито - залишена без задоволення.

Постанова Павлоградського міськрайонного суду від 02.08.2023 року залишена без змін. (а.с. 30-33)

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У результаті ДТП з вини ОСОБА_2 був пошкоджений автомобіль Mazda д/н НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 .

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Volkswagen, д/н НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СК «КРАЇНА», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/6592928). Стахувальником зазначений ОСОБА_5 . Страхова сума за шкоду заподіяну майну 160 000 грн., франшиза 3 200 грн.(а.с. 90)

22.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ СК «КРАЇНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

25.08.2022 року представником Страховика за участю позивача складено акт огляду транспортного засобу. (а.с. 93)

26.09.2022 року позивачем до АТ «СК «КРАЇНА» подано заяву на виплату страхового відшкодування. (а.с. 95, 96)

25.08.2022 року ФОП ОСОБА_6 було складено звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, заподіяного влансику КТЗ Mazda д/н НОМЕР_2 складає 106 704, 96 грн. в тому числі ПДВ 11 723, 59 грн.

В рамках кримінального провадження № 0000829 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, на підставі постанови слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Берковського В.В. судовим експертом Пилипенко А.І. проведена транспортно-товарознавча експертиза. Згідно висновку експерта № 270/22 складеного 19.09.2022 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Mazda д/н НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП яка мала місце 18.08.2022 року складає 197 229, 30 грн. (а.с. 34-77)

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до АТ СК «КРАЇНА» суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (надалі Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічні положення закріплені також п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV визначено підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 року якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності набрала законної сили 09.10.2023 року.

Про набрання рішенням законної сили відповідачу стало відомо принаймні з моменту відкриття провадження отримання копії позову.

Однак до теперішнього часу страхове відшкодування АТ «СК «КРАЇНА» позивачу не сплачено.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування суд надає перевагу наданому позивачем висновку судового експерта ОСОБА_7 , складеного в рамках кримінального провадження № 0000829 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, на підставі постанови слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Берковського В.В.

Експерт Пилипенко А.І. попереджений про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України.

Натомість звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу від 25.08.2022 року виконаний ФОП ОСОБА_6 , який не є судовим експертом, а є оцінювачем, що свідчить про невідповідність вказаного доказу положенням ст. 106 ЦПК України та наявність переваги доказу розміру завданих збитків, який виконаний в рамках кримінального провадження та наданий позивачем.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/625/17 суд касаційної інстанції зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а тому суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотехнічної експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на який проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, згідно висновку експерта № 270/22 складеного 19.09.2022 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Mazda д/н НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП яка мала місце 18.08.2022 року складає 197 229, 30 грн.

Згідно п. 77, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи що розмір страхової сума за шкоду заподіяну майну, передбачений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/6592928) становить 160 000 грн., розмір франшизи 3 200 грн., стягненню з відповідача АТ «СК «КРАЇНА» на користь позивача підлягає сума 160 000 грн. 3 200 грн. = 156 800 грн.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріального збитку внаслідок ДТП.

Частиною 1 статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи що висновком судового експерта № 270/22 складеного 19.09.2022 року встановлена вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Mazda д/н НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП яка мала місце 18.08.2022 року в розмірі 197 229, 30 грн.

Отже різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 197 229,30 грн 160 000 грн = 37 229 грн.

Вказана сума підлягає стягненню відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, з ОСОБА_2 підлягає стягненню франшиза.

Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідності до п. 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

При цьому суд також бере до уваги правові позиції Верховного Суду, висловлені 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 та 12 грудня 2018 року у справі №758/2356/17-ц, згідно якої володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності.

Договором страхування укладеним між ОСОБА_5 , яким було забезпечено транспортний засіб Volkswagen, д/н НОМЕР_1 , та АТ СК «КРАЇНА» передбачена франшиза в розмірі 3 200 грн.

Однак позивач звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 франшизу в розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже враховуючи заявлені позивачем вимоги з ОСОБА_2 , на користь позивача підлягає стягненню франшиза в розмірі 3 000 грн.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У статті 1167 ЦК України зазначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Стаття 23 ЦК України, передбачає можливість відшкодування моральної шкоди завданої особі внаслідок пошкодження її майна, тобто майна власником якого є ця особа.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка потерпіла внаслідок винних дій ОСОБА_2 . За таких обставин суд вважає, що позивач як власник пошкодженого майна має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд враховує те, що ДТП, внаслідок якого майно позивача був пошкоджений, сталось з вини ОСОБА_2 , у зв`язку з пошкодженням автомобіля змінився звичний уклад його життя, він зазнав вимушених змін, докладав зусиль для відновлення своїх прав, зазнав негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП та протиправними діями ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлені обставини, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності суд вважає, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним та не доведеним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача ОСОБА_2 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися,суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 156 800 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 37 229 (тридцять сім тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 30 коп.; франшизу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., а всього 60 229 (шістдесят тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 30 коп.

Стягнути Акціонерного товариства «Страхова компанія «КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 1 569 (одна тисяча п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 602 (шістсот дві гривні) грн. 82 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «КРАЇНА», , адреса : м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, поверх 9-10.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 .

Суддя С. Г. Юдіна