ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/9465/23

провадження № 22-ц/4809/396/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вербицького Володимира Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року у складі судді Іванової Н. Ю. і

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст вимог позовної заяви

В листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 06 лютого 2018 року у розмірі 68 283 грн 09 коп та судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.02.2018.

Положеннями вказаної Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобв`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 60 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тим самим не виконав зобов`язання за вказаним договором.

Станом на 10.09.2023 загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» становить 68 283 грн 09 коп, з яких:

-68 283 грн 09 коп загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

-0,00 грн заборгованість за пенею;

-0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.

ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з позовом.

Короткий зміст вимог зустрічної позовної заяви

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» та просив перерахувати його заборгованість перед АТ «Універсал Банк» шляхом списання відсотків та штрафів за прострочення кредиту та стягнути на свою користь 43 535 грн 35 коп.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що відповідач регулярно сплачував кошти на повернення отриманого «кредитного ліміту» і за період з 31 березня 2018 по 07 липня 2023 сплатив на рахунок банку 167 756,19 грн.

Відповідачем на особисті споживчі потреби було витрачено 124 220,84 грн, а АТ «Універсал Банк» було неправомірно списано відсотки за користуванням кредитом у розмірі 110 975,12 грн.

Таким чином, відповідач не тільки повернув взяті кошти позивачу, а і сплатив 43 535,35 грн, які неправомірно були списані без волі відповідача, як відсотки та штрафи.

Оскільки відповідач не підписував жодних додаткових умов кредитного договору, розроблених банком, надані позивачем до суду копії Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг та Тарифів Банку не можуть бути належним доказом, адже з їх змісту неможливо встановити, що станом на підписання відповідачем заяви від 06 лютого 2018 вони існували у такій же редакції і містили такі ж положення.

З огляду на зазначене, відповідач, не будучи експертом у сфері кредитування та банківських послуг, не був повною мірою ознайомлений з усіма положеннями Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг і тому не міг передбачити негативні наслідки у вигляді відсотків, штрафів та пені, тощо.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про нарахування банківських послуг «Monobank» від 06 лютого 2018 року у розмірі 68 283,09 грн станом на 10 вересня 2023 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про перерахунок заборгованості та стягнення коштів з первісним позовом відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі.

Відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору, та не було спростовано відповідачем, як не спростовано і розрахунку заборгованості та її відсутності.

Враховуючи те, що отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції вважав, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення отриманих коштів, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними.

З огляду на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є похідними від позовних вимог АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції вважав, що підстави для задоволення вимог за зустрічним позовом відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Вербицький В. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Судом першої інстанції не враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Відповідач не укладав кредитного тоговору, у якому б погоджувалась відсоткова ставка в розмірі 38,4 %, 76,8 % та пеня в розмірі 76,8 %, а також відсотки за порушення грошового зобов`язання, як наслідок, АТ «Універсал Банк» протиправно нараховувало неустойку (штраф, пеню) та відсотки за порушення грошового зобов`язання, адже таке нарахування не було передбачено у заяві від 06.02.2018.

ОСОБА_1 не підписував текст Умов та правил обслуговування в АТ «Унфверсал Банк» та кредитний договір.

Відповідач заявляв до суду першої інстанці про застосування строків позовної давності, що не було досліджено при вирішенні спору.

Крім того, ОСОБА_1 за період з 06.02.2018 по дату подачі позову повертав банку кошти та загалом сплатив йому 167 756 грн 19 коп, а тому з урахуванням безпідставності нарахування відсотків на заборгованість і фактичним поверненням банку грошових коштів відповідачем, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» є абсолютно необгрунтованими та безпідставними.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, ціна позову становить менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2024 та на 01.01.2025 становить 90 840 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимогст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2018 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank, згідно з якою він погодився з тим, що дана анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, складають договір про надання банківських послуг.

Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank відповідач підтвердив таке: отримання примірника договору в мобільному додатку monobank; своє ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення ним договору про те, що інформація, передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», йому надана шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті Банку; зобов`язання виконувати умови договору.

Зі змісту анкети-заяви убачається, що вона є також заявою на відкриття рахунку, в якій відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Крім того, відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги, у тому числі удосконалений електронний підпис (далі по тексту УЕП), обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. З цією метою відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним відкритим ключем. УЕП буде використовуватися у мобільному додатку для засвідчення його дій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

До договору банком також долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank.

Також з долучених до позову документів убачається, що сторонами підписано паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який, серед іншого, містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача, а саме процентна ставка, відсотків річних, пільгова процентна ставка - 0,00001%, базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних), тип процентної ставки фіксована, порядок зміни процентної ставки не передбачено, загальні витрати за кредитом 36 668,07 грн, розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 100 000 грн, погашення якого відбувалося впродовж 12 місяців; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) у розмірі 136 668,07 грн розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 100 000 грн, погашення якого відбувалось впродовж 12 місяців. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 44,26%, якщо в пільговому періоді, то 0%. Зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 січня 2023 року. Міститься вказівка також про те, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10 вересня 2023 року загальна сума заборгованості складає 68 283,09 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 68 283,09 грн; заборгованість за пенею 0 грн; - заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Згідно з випискою про рух коштів по картці клієнта, відповідач користувався грошовими коштами на рахунку.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2018 року, яка станом на 10.09.2023 становила 68 283 грн 09 коп, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 68 283 грн 09 коп.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, позивачем було надано до суду першої інстанції письмові докази, зокрема:

1) розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.02.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 10.09.2022 (а. с. 7-13);

2) копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 06.02.2018, яка містить підпис відповідача (а. с. 14);

3) Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (а. с. 15-27);

4) витяг з Тарифів Чорної картки monobank (а. с. 28-29);

5) паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 30-32);

6) таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 32 на звороті);

7) копію довідки від 19.02.2024 про наявність рахунку, оформленого на ОСОБА_1 (а. с. 164);

8) копію виписки від 19.02.2024 про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (а. с. 144-163);

9) копію довідки від 19.02.2024 про розмір встановленого кредитного ліміту (а. с. 165).

Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив банк відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на своє ім`я та встановити йому кредитиний ліміт на суму, вказану у Додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Так, Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, проте вона не містить даних про розмір кредитних коштів та не містить відповідних істотних умов кредитного договору.

При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Однак, надані позивачем Умови, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та не містять підпису позичальника та вказані документи не підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Крім того, паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, безспірно не свідчить про погодження всіх істотних умов договору укладеного з відповідачем, в тому числі щодо сплати відсотків та штрафів, з огляду на таке.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цьогоЗакону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Наданий позивачем Паспорт споживчого кредиту є лише рекламою споживчого кредиту та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит.

За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту не може свідчити про погодження стронами умов кредитного договору.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах.

Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом банку та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися відповідачу кредитні кошти, в заначеному в позові розміру, на який строк, а також, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору Monobank від 18 березня 2019 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17 (провадження № 61-1211св19).

Разом з тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_1 висловив однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами, що слідує з підписаної ним Анкети-заяви від 06.02.2018.

Факт отримання відповідачем коштів в АТ «Універсал Банк» не заперечувався ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції і в апеляційній скарзі.

Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем виписка про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 відповідає вимогам вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.

З виписки по рахунку, наданої позивачем, вбачається, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладення сторонами кредитного договору.

З аналізу наданої позивачем виписки по рахунку відповідача за період з 06.02.2018 по 10.09.2023, вбачається, що відповідач дійсно отримував кредитні кошти в АТ «Універсал Банк», користувався ними та здійснював їх погашення.

Зокрема, за вказаний період ОСОБА_1 витрачено кошти в сумі 127 798 грн 16 коп, а повернуто кошти в розмірі 167 756 грн 19 коп, що з урахуванням того, що сторонами не було погоджено відсоткову ставку та штрафи, які безпідставно стягувались за вказаний період, свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед банком, а навпаки наявна переплата в розмірі 39 958 грн 03 коп.

З огляду на те, що відповідачем було понвістю повернуто, надані АТ «Універсал Банк» кошти, а відсоткова ставка та штрафи між сторонами не були погоджені, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 06.02.20218 у розмірі 68 283 грн 09 коп у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Разом з тим, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та АТ «Універсал Банк» та стягненні з позивача на користь відповідача 39 958 грн 03 коп, які було переплачено останнім на рахунок банку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції, розглядаючи позов АТ «Універсал Банк» та відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 не надав належну оцінку наданим сторонами доказам та внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог та часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Вербицького В. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року підлягає частковому задоволенню, рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про повернення коштів.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині оскарження позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості судовий збір в розмірі 3 220 грн 80 коп, підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відповідач при подачі зустрічної позовної заяви був звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», а зустрічні вимоги задоволенні на 91,78 % (39 958,03*100/43 535,35) від ціни позову 2 956,05 ((3 028*0,4)*91,78 %+(3 028*0,4*150%)91,78 %) грн судового збору підлягають стягненню з АТ «Універсал Банк» в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Вербицького Володимира Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про перерахунок заборгованості та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 39 958 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн 03 коп переплати за кредитним договором.

В задоволенні інших вимог зустрічної позовної заяви відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 80 коп судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () в дохід держави 2 956 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 05 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник