Справа №: 671/1981/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Подіновської Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Краснай Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного Андрія Івановича про визнання іпотечного договору припиненим, скасування заборони на відчуження нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області з вищевказаною позовною заявою до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного А. І. про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії, в якій просила зобов`язати приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного А.І. виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 1219670) заборону на відчуження об`єкту нерухомого майна: житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 03.08.2004 між нею та ПАТ Акціонерний банк «Укоопспілка» був укладений кредитний договір № 1, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка» надав їй кредит у сумі 10000,00 грн.

Кредит надавався на один рік - з 03.08.2004 по 02.08.2005.

На забезпечення виконання умов цього договору приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлевою С.Л. 04.08.2004 року за реєстровим номером 2243 був зареєстрований Іпотечний договір між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 предметом якого є належний позивачці житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

04.08.2004 приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлевою С.Л. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону на відчуження нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1219670.

Позивачка вказує, що протягом одного року, з 2004 по 2005 рік, вона кредит погасила, ніяких претензій з боку банка на її адресу не надходило, тому вона була впевнена, що договір іпотеки автоматично повинен був припинитися.

В 2024 році позивачка виявила, що вищевказаний житловий будинок заходиться в іпотеці та на нього накладена заборона на відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округа Хмельницької області Байрачного А. І. з заявою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису щодо належного їй житлового будинку, однак відповідач листом від 11.09.2024 повідомив про неможливість зняття заборони відчуження нерухомого майна, в якому відмову мотивував ненаданням повідомлення кредитора ( позикодавця ) про погашення позики (кредиту) та тим, що ПАТ АБ «Укооспілка» ліквідовано та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора АБ «Укооспілка» припинено.

Оскільки кредитні зобов`язання перед ПАТ АБ «Укоопспілка» позивачкою виконані та враховуючи, що у відповідності до ст.. 609 ЦК України зобов`язання припиняються в разі ліквідації юридичної особи, вважала відмову нотаріуса про виключення житлового будинку з реєстру іпотек незаконною.

25.11.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмета позову (уточнення позовних вимог), в якій просила: визнати іпотечний договір від 04.08.2004, реєстраційний номер 2243, укладений між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 припиненим; скасувати заборону на відчуження нерухомого майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного А.І. виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 1219670) заборону на відчуження вищевказаного об`єкту нерухомого майна та покласти на відповідача судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 . В судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення уточнених позовних вимог в частині зобов`язання щодо виключення запису про заборону відчуження житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та покладення на нього судових витрат заперечує, посилаючись на те, що постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносив, документів, передбачених законодавством, що можуть бути підставою для зняття заборони відчуження нерухомого майна, позивачкою надано не було, тому права останньої ним не порушено. Щодо інших позовних вимог покладається на думку суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.08.2004 між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1, відповідно до умов якого Кредитор ПАТ АБ «Укоопспілка» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 10000,00 грн. на один рік - з 03.08.2004 по 02.08.2005 (а.с.7).

На забезпечення виконання умов цього договору приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлевою С.Л.. 04.08.2004 за реєстровим номером 2243 був зареєстрований Іпотечний договір між ПАТ АБ «Укоопспілка» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), предметом якого є належний позивачці житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 6655697.

Того ж дня приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлевою С.Л.. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано заборону на відчуження нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1219670 (а.с.8-10).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2024 року, вбачається що 27.09.2019 відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи ПАТ Акціонерний банк «Укоопспілка» в результаті її ліквідації (а.с.12-17)

На запит адвоката Трачука О.Д., який представляв інтереси позивачки, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав відповідь від 17.01.2024 про те, що за даними ЄОІС Фонду в АБ «Укоопспілка» на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку (23.01.2015) відсутня будь-яка інформація про контрагента ОСОБА_1 та згідно даних архівів АБ «Укоопспілка», що знаходяться у володінні Фонду, відсутня будь-яка інформація про контрагента ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 27.09.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №6009135 про проведення державної реєстрації припинення АБ «Укоопспілка» як юридичної особи, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим (а.с.19).

31.01.2024 адвокат Трачук О.Д. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з запитом до Національного банку України про надання відомостей про виконання боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед ПАТ АБ «Укоопспілка» .

Національний банк України листом від 09.02.2024 надав відповідь, де вказав, що функції тимчасової адміністрації та процедурою ліквідації ПАТ АБ «Укоопспілка» здійснював Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд передав Національному банку на зберігання документи неплатоспроможних банків, проте кредитний договір між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_2 в описах архівних справ не зазначений та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавався, в додатку 4 до акту про формування ліквідаційної маси АБ «Укоопспілка» станом на 01.06.2015 (Кредити, надані фізичним особам ), кредит на ім`я Позичальника не зазначений (а.с.21).

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округа Хмельницької області Байрачного А. І. з заявою про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису щодо належного їй житлового будинку, однак відповідач листом від 11.09.2024 №213/01-16 повідомив про неможливість зняття заборони відчуження нерухомого майна у зв`язку з тим, що повідомлення кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту) відсутнє, а також тим, що ПАТ АБ «Укоопспілка» ліквідовано та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора АБ «Укоопспілка» припинено (а.с.11).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3, абз. 2 і 7 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», п. 1 ч.1 і речення друге цієї частини ст.. 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Згідно зі ст.. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва.

Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина 5 ст. 104 ЦК України).

Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном.

Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень ст. 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи - позикодавця (ПАТ АБ «Укоопспілка») за кредитним договором №1 від 03.08.2004, укладеним між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 , існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором та, внаслідок цього, припинення права іпотеки за іпотечним договором від 04.08.2004, реєстраційний номер 2243, укладеним між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 .

Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку ст. 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки.

Звертаючись до суду з позовом про визнання іпотечного договору припиненим, скасування заборони на відчуження нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 посилалася на те, що її кредитні зобов`язання перед ПАТ АБ «Укоопспілка» виконані, а ПАТ АБ «Укоопспілка» ліквідоване без правонаступника, та вважала нотаріуса належним відповідачем за такими вимогами, оскільки лише нотаріус має повноваження зняти заборону на відчуження іпотечного майна.

Відповідно до положень ст. ст.1, 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Отже, належним відповідачем за вимогами про визнання іпотечного договору припиненим, скасування заборони на відчуження нерухомого майна та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є ПАТ АБ «Укоопспілка», щодо якого 27.09.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17.

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (ч. 1 ст. 8 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Відтак, в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України).

Отже, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №333/8899/21, від 13.11.2024 у справі №308/14160/21, від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20.

Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В даній праві позивачка не має іншої можливості, ніж як на підставі рішення суду скасувати заборону належного їй на праві власності нерухомого майна.

За вищевказаних обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, суд вважає за можливе визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 04.08.2004, скасувати заборону на відчуження нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження нерухомого майна, внесений на підставі іпотечного договору від 04.08.2004, реєстраційний номер 2243, укладеного між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 .

Щодо вимог про зобов`язання приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного А.І. виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 1219670) заборону на відчуження вищевказаного об`єкту нерухомого майна та покладення на відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі №473/1878/19 зазначено, що, тлумачення ст.. 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акту.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 161/9939/17 Верховний Суд зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Отже, суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Суд також наголошує, що у справі за заявою про встановлення факту припинення іпотеки, поданою на загальних підставах у порядку позовного провадження, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто належний відповідач, на підставі аналогії закону також підлягає застосуванню ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Зазначене зумовлено тим, що покладення судових витрат у зв`язку з розглядом такої заяви на неналежного відповідача, який при встановленні цього факту в порядку окремого провадження як заінтересована особа такі витрати не відшкодовує, суперечить закону (постанова Верховного Суду від 13.06.2024 у справі № 333/8899/21).

З урахуванням наведеного, підстави для стягнення судового збору з приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачного А.І. відсутні, а судові витрати у цій справі ОСОБА_1 не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 13, 14, 81 , 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку нерухомого майна за іпотечним договором від 04.08.2004, реєстраційний номер 2243, укладеним між ПАТ АБ «Укоопспілка» та ОСОБА_1 .

Скасувати заборону нерухоме майно: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 1219670): домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Байрачний Андрій Іванович, місцезнаходження: 29001, м.Хмельницький, вул.Свободи, буд.22/1.

Суддя: Г.В.Подіновська