єдиний унікальний номер справи 531/214/25
номер провадження 2/531/323/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участі третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить зняти заборону відчуження (арешт) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження (реєстраційний номер обтяження: 11868368), що накладена постановою про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2011 (ВП №24112306) Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції () та зареєстрована реєстратором 21.11.2011.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.01.2025 №409172221 позивачці, ОСОБА_2 , стало відомо, що на все нерухоме майно її матері ОСОБА_3 21.11.2011 виконавцем Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції накладено арешт ( реєстраційний номер обтяження: 11868368) на підставі постанови про накладення арешту на майно боржниці та оголошення заборон на його відчуження, винесеної 18.11.2011 державним виконавцем ВДВС Карлівського РУЮ Підгорною Н.В. (виконавче провадження №24112306). Згідно листа Карлівського ВДВС у Полтавському району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.12.2024 №45332/24.21-31державним виконавцем 06.04.2012, керуючись п. 2 ч. 1ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Крім того, повідомлено, що зазначене виконавче провадження було знищено через закінчення строків зберігання. Боржниця по виконавчому провадженню - ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивачка є єдиною її спадкоємицею. Постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження була винесена державним виконавцем, в зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа №2-513/10, виданого 28.09.2010 Карлівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТВБВ №10016/031 філії ПОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості по кредиту в розмірі 3899,47 грн. солідарно. Згідно довідки ТВБВ №10016/031 АТ «Ощадбанк» від 27.12.2024 №17 у ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) відсутня заборгованість за будь якими кредитами. Наразі арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивачки щодо оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Ухвалою суду від 05.02.2025 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21 лютого 2025 року від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 01.02.2011 АТ «Ощадбанк» до Карлівського ВДВС Полтавської області направлено на примусове виконання виконавчий лист № 2-513/10 від 28.09.2010 про стягнення заборгованості у розмірі 3 899,00 грн. з ОСОБА_3 , за яким 02.02.2011 було відкрите виконавче провадження. Державним виконавцем 06.04.2012 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В зв`язку із повним погашенням заборгованості боржником у червні 2012 року виконавчий документ на примусове виконання повторно не пред`являвся. Вказано, що АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження та не може відповідати за внесення записів та реєстрацію обтяження нерухомого майна у відповідних реєстрах. Просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.10.2023 серія НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб від 26.11.2011 серія НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. від 16.01.2025 №7/01-16 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем, що прийняла спадщину є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне померлій майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.02.1997, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.11.2010, зареєстрованого в реєстрі за №2655, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2018 №114206880.

Під час оформлення документів на спадщину позивачка дізналась про арешту на все нерухоме майно її матері.

Зокрема з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.01.2025 вбачається, що 21.11.2011 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 18.11.2011 державним виконавцем ВДВС Карлівського РУЮ Підгорною Н.В. (виконавче провадження №24112306), в зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа №2-513/10, виданого 28.09.2010 Карлівським районним судом Полтавської області.

Згідно листа Карлівського ВДВС у Полтавському району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.12.2024 №45332/24.21-31 на виконанні у Карлівському ВДВС у Полтавському районі Полтавської області перебувало виконавче провадження №24112306 з примусового виконання виконавчого листа №2-51/10, виданого 28.09.2010 Карлівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТВБВ №10016/031 філії ПОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості по кредиту в розмірі 3899,47 грн., солідарно. З метою повного та своєчасного виконання рішення суду, 18.11.2011 державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. 06.04.2012 державним виконавцем, керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Окрім того, повідомлено, що зазначене виконавче провадження було знищено через закінчення строків зберігання.

Відповідно до довідки ТВБВ №10016/031 АТ «Ощадбанк» від 27.12.2024 №17 у ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) відсутня заборгованість за будь якими кредитами.

Як вбачається з тексту відзиву АТ «Державний ощадний банк України» та доданих до нього документів, АТ «Ощадбанк» 01.02.2011 до Карлівського ВДВС Полтавської області направлено на примусове виконання виконавчий лист № 2-513/10 від 28.09.2010 про стягнення заборгованості у розмірі 3 899,00 грн. з ОСОБА_3 , за яким 02.02.2011 було відкрите виконавче провадження. Державним виконавцем 06.04.2012 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В зв`язку із повним погашенням заборгованості боржником у червні 2012 року виконавчий документ на примусове виконання повторно не пред`являвся, зазначений в ньому строк пред`явлення до виконання 28.09.2013 закінчився, а виконавче провадження є закінченим.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як передбаченост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»(у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині необґрунтованості заявлених вимог саме до АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

На даний час арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивачки щодо оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що наявні обтяження у вигляді арешту, накладеного на майно ОСОБА_3 , порушують законні права та інтереси позивачки, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат у позові не ставиться.

Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст.16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 200, 206, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, юридична адреса: вул. Госпітальна, б. 12Г, м. Київ), за участі третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, адреса: вул. Полтавський шлях, буд. 54, м. Карлівка Полтавського району Полтавської області), про зняття арешту - задовольнити.

Зняти заборону відчуження (арешт) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження, реєстраційний номер обтяження:11868368, номер запису про обтяження: 24863632 (спеціальний розділ), накладене постановою про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.11.2011 (ВП №24112306) Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції () та зареєстрована реєстратором 21.11.2011.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов