СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1287/24
Провадження №2/547/111/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року с-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.С.Перекопної,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у залі судових засідань № 1, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

представник позивача ТОВ "Кеш Ту Гоу" адвокат С.В.Пархомчук,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" (далі - ТОВ "Кеш Ту Гоу") адвокат С.В.Пархомчук звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом в електронній формі до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що відповідачкою ОСОБА_1 не виконуються зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором № 37694, що укладений між ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" та ОСОБА_1 28.06.2021 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість у сумі 11750,00 грн з яких: 2000,00 грн сума виданого кредиту, 9750,00 грн прострочена заборгованість за процентами. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн та 10500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, укладеного між ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" та ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу".

Ухвалою суду від 17.12.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачці, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду від 17.12.2024; повідомлено відповідачці, що 22.05.2024 позивач надіслав їй засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення № 623 копію позовної заяви з додатками, які розглядаються судом у цій справі.

Представник позивача у судові засідання не з`являвся, про які повідомлений належним чином, у позовній заяві та клопотанні від 07.02.2025 просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 5, 41-43).

Відповідачка ОСОБА_1 копію ухвали суду, позовної заяви і доданих до неї документів отримала 31.01.2025 за зареєстрованим місцем проживання, що є належним врученням судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Відповідачка не подала відзиву або будь-яких інших документів у справі (а.с. 40).

24.02.2025 відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю. Пояснила, що через хворобу дитини і зменшення заробітної плати не змогла вчасно повернути кошти. Вважала, що витрати на адвоката є неспівмірними із розміром її кредиту. Просила оголосити перерву у справі з метою надання можливості зв`язатися з позивачем для мирного врегулювання спору і надання доказів для подальшого свого клопотання про розстрочку сплати заборгованості.

31.03.2025 відповідачка повідомила, що телефони позивача, які вказані у позовній заяві, відповідають автовідповідачем. Надала копії свідоцтва про народження свого сина ОСОБА_2 і довідки про його інвалідність з дитинства. Просить розстрочити сплату боргу, оскільки є вдовою, має на утриманні дитину з інвалідністю, постійно отримує незначну заробітну плату із затримкою. Заробітну плату має отримувати 6 числа наступного місяця.

Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши матеріали справи і надані до суду докази, вислухавши відповідачку, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

28.06.2021 між ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 37694 у розмірі 2000,00 грн строком на 15 днів, тобто до 12.07.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. За використання системи дистанційного отримання кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15 % від суми фінансового кредиту. Нарахування і сплата процентів здійснюється на залишок заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Повернення кредиту здійснюється згідно графіку розрахунків. Загальна вартість кредиту 3050,00 грн. Реальна річна процентна ставка 5999284 % річних.

Вказаний договір (індивідуальна частина), графік платежів що є Додатком № 1 дл договору підписані електронним підписом відповідача О.В.Троценко AV5453 (а.с. 10-14).

Згідно довідки ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" про ідентифікацію ОСОБА_1 з якою укладено договір № 37694 від 28.06.2021ідентифікований ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомукаційцій системі https://www.aviracredit.com.ua/, одноразовий ідентифікатор КL5453 від 28.06.2021, номер телефону на який було направлено ідентифікатор 97 (а.с. 8).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК).

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору № 37694 від 28.06.2021 про отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредиту у ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП".

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК).

Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" є фінансовою установою і має право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу" має право надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надавати послуги з факторингу.

17.02.2022 між ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу" та ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" передало ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу", а ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу" прийняло належні ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у акті прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 (а.с. 15-18).

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 37694 від 28.06.2021 не погашена і складається із заборгованості по основному боргу 2000,00 грн та 9750,00 грн проценти, а всього 11750,00 грн (а.с. 8).

22.05.2024 позивач направив вимогу про зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 , якою у 30 денний строк з дати отримання вимоги вимагав сплатити борг за кредитним договором у сумі 12050,00 грн на рахунок ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу" (а.с. 7).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "ФК АВІРА ГРУПП" до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 37694 від 28.06.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку.

Відповідачка позов визнає повністю.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачкою порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 37694 від 28.06.2021. Відповідачка має заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором і позов підлягає повному задоволенню у розмірі 11750,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 2422,40 грн судового збору (а.с. 23, 26), а відповідачка визнала позов повністю, то позивачеві, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову 1211,20 грн (2422,40 50 %), а решту 1211,20 грн стягнути з відповідачки на користь позивача.

Позивач надав докази понесення 10500,00 витрат на професійну правничу допомогу, що надана адвокатом С.В.Пархомчук, зокрема: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт отримання правової допомоги від 03.02.2025 на суму 10500,00 грн, розрахунок від 03.02.2025 на загальну суму 10500,00 грн та платіжну інструкцією № 34760 від 03.02.2025 про сплату позивачем ТОВ "ФК "Кеш Ту Гоу" адвокату С.В.Пархомчук 10500,00 грн, підтвердження направлення поштового відправлення з описом вкладення № 509 05.02.2025 відповідачці заяви та доказів понесення витрат на професійну правову допомогу (а.с. 9-10, 45-50).

Верховний Суд у постанові від 13.10.2023 у справі № 206/2971/22 зазначив, що відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК).

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268).

Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Відтак суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача із 10500,00 грн до 1500,00 грн оскільки ціна позову майже дорівнює сумі витрат на правничу допомогу і очевидно неспівмірна із сумою витрат понесених позивачем на надання правничої допомоги адвокатом С.В.Пархомчук.

Усього суд стягує з відповідачки на користь позивача 14461,20 грн (11750,00 + 1211,20 + 1500,00).

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 58).

Медичним висновком від 16.06.2023 № 10 підтверджено, що ОСОБА_3 має значне стійке функціональне порушення функції ходи, кіфоз позиційний грудний відділ (а.с. 59).

Відтак суд задовольняє клопотання відповідачки і розстрочує виконання рішення про стягнення 14461,20 грн встановивши, що відповідачка зобов`язана здійснити на користь позивача 4 платежі по 3615,30 грн кожен не пізніше 10 числа кожного наступного календарного місяця після набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-5, 10-13, 48, 49, 76-83, 89, 133, 134,ь 137, 141, 174, 209, 211, 223, 258, 259, 264, 265, 267, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" 11750,00 грн заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 37694 від 28.06.2021, 1211,20 грн витрат зі сплати судового збору і 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього стягнути 14461,20 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову за платіжною інструкцією АТ КБ "ПриватБанк" № 32515 від 11.10.2024 на суму 2422,40 грн, а всього повернути 1211,20 грн.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення 14461,20 грн встановивши, що ОСОБА_1 зобов`язана здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" 4 платежі по 3615,30 грн кожен не пізніше 10 числа кожного наступного календарного місяця після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кеш Ту Гоу" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7; ідентифікаційний код 42228158).

Відповідачка ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складене 31.03.2025.

Суддя В.Ф.Харченко