Справа № 712/8643/16 ц
Провадження № 2/712/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Токової С.Є.

з участю секретаря Білик О.Ю.

представників ОСОБА_1 адвоката Топора І.О., Тимошенко І.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача -адвоката Заруби С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Черкаська міська рада, Публічне акціонерне товариство"Черкаське Хімволокно" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Черкаська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обгрунтування позовних вимог вказувала, що 11 квітня 2009 року на підставі договору дарування частини житлового будинку набула права власності 23/100 частини житлового будинку з відповідної частиною надвірних споруд, по АДРЕСА_1 . Співвласниками даного будинку є відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх частка стновить відповідно 77/100. Загальна площа земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 становить 0, 1218 га. Фактичний розподіл земельної ділянки не проводився, будь-яка технічна документація відсутня.

29.07.2015 р. комісією по вирішенню земельних спорів у межах міста Черкаси було прийнято рішення №25, яким рекомендовано співвласникам у зв"язку із недосягненням згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, звернутися до суду.

Не дивлячись на те, що спір щодо порядку користування земельною ділянкою перебуває на розгляді в суді, відповідачі без будь-яких законних підстав та без її згоди, встановили на земельній ділянці бетонний паркан висотою 1,16 м. і довжиною 28 м. Внаслідок таких дій відповідачів вона втратила доступ до належних їй на праві власності надвірних спору-сарай та вбиральня, позначені на схемі земельної ділянки літ. " б" та " Б".

Вона звернулась зі скаргами до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування м. Черкаси і до місцевих правоохоронних органів. По факту поданих заяв проводиться перевірка.

Просить суд зобов"язати відповідачів усунути порушення права власності на земельну ділянку шляхом знесення самовільно побудованої бетонної огорожі на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулись із зустрічним позовом про усунення порушень права власності на земельну ділянку.

Позов обгрунтувоють тим, що між співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 існує спір щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою. 17.09.2013 року за заявою позивачів Черкаським міськрайонним виробничим відділом Черкаської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру" було складено акт розподілу земельної ділянки, згідно якого загальна плоша земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 склала 1218 кв.м., з якої площа їх частини земельної ділянки - 0,0937 га, а ОСОБА_1 - 0,0281 га. У зв"язку з чим, поставлена ними огорожа є тією межежею, що вподальшому повинна відділяти дві земельні ділянки. Встановлена ними огорожа має отвори та пройоми, а тому у ОСОБА_1 є можливість вільно пересуватись по всій території земельної ділянки та мати доступ до всіх надвірних споруд.

При цьому, ОСОБА_1 у 2010 році першою самовільно встановила огорожу на спільній земельній ділянці, розділивши земельну ділянку не відповідно до часток у домоволодінні, а навпіл, в результаті чого 613 кв.м. відйшло до неї, а 605 кв.м. - залишились у їх користуванні. Встановлюючи самостійно огорожу, вони до часу розгляду судом справи про встановлення порядку користування земельною ділянкою, вирішили не чіпати огорожу ОСОБА_1 , але вважають у разі задоволення судом позову ОСОБА_1 , суд також повинен задовільнити і вимоги по зустрічному позову щодо знесення огорожі, встановленої ОСОБА_1 .

Просили суд зобов"язати ОСОБА_1 усунути порушення права власності на земельну ділянку шляхом знесення самовільно побудованої відповідачкою ОСОБА_1 огорожі на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2016 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Ухвалою від 01.09.2016 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти дії щодо проведення будівельних робіт, зокрема зведення паркану на території земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 .

Ухвалою від 16.11.2016 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі до вирішення спору у справі № 712/9552/15-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Черкаська міська рада, Управління Держгеокадастру у Черкаському районі, ПАТ"Черкаське хімволокно" про припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року у зв"язку із закінченням повноважень судді Троян Т.Є.цивільна справа передана до провадження судді Мельник І.О.

Ухвалою від 13.11.2018 р. цивільна справа прийнята до провадження суддею Мельник І.О.

Ухвалою від 20.08.2019 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою суду від 06.11.2019 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення прешкод в користуванні земельною ділянкою з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Черкаська міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 року у зв"язку із відставкою судді Мельник І.О. справа передана до провадження судді Борейко О.М.

Ухвалою від 14.12.2020 року цивільна справа прийнята до провадження судді Борейко О.М., вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24 травня 2021 р. залишено без руху зустрічну позовну заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування та усунення першкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою від 20.10.2021 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод та встановлення порядку користування земельною ділянкою повернуто позивачу.

Ухвалою судді Борєйко О.М. від 22 червня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_7 про відвід судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.06.2022 року у зв"язку із задоволенням заяви про відвід судді Борєйко О.М. справа передана судді Пироженко В.Д.

Ухвалою від 05 липня 2022 року справа прийнята до провадження суддею Пироженко В.Д. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 22 липня 2022 року суддею Пироженко В.Д. задоволено заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відвід судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.07.2022 року у зв"язку із задоволенням заяви про відвід суддею Пироженко В.Д. цивільна справа передана судді Токовій С.Є.

Ухвалою від 04 серпня 2022 року справа прийнята до провадження суддею Токовою С.Є. , призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 07 березня 2023 року залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство " Черкаське хімволокно" .

Ухвалою від 10 жовтня 2023 року закрито підготовче судове провадження, справа призначена до

судового розгляду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задоволит позов. Додатково пояснили суду, що порядок користування спірною земельною ділянкою між співвласниками на даний час не встановлений. Проте, відповідачі у 2016 році скориставшись підсутністю ОСОБА_1 зрізали кріплення на огорожі, яка розділяла їх двори та поставили бетонну огорожу , чим позбавили власника доступу до надвірних споруд. Зустрічний позов не визнали та вважають його надуманим та таким, що не грунутується на вимогах закону.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_10 проти первісного позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зустрічний позов в редакції від 07.09.2016 р.( т.1 а.с. 49) підтримали з підстав, наведених у ньому.

Відповідачіза первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися. Матеріали справи містять письмові пояснення відповідача ОСОБА_3 по суті зустрічного позову.

Представники зацікавлених сторін Черкаської міської ради та ПАТ " Черкаське хівмволокно" в судове засідання не з"явились. Від представника ПАТ "Черкаське хімволокно" надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 11 квітня 2010 року позивач ОСОБА_1 є власником 23/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд , що знаходиться в АДРЕСА_3 (т.1 а.с.11).

Власниками 77/10 частин будинковолодіння по АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1988 року ( т.1 а.с. 52).

Позивач ОСОБА_1 у зв"язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11 ( т.1 а.с.94-95) .

Земельна ділянка під будинковолодінням не приватизована.

Відповідачам за первісним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відповідно до рішення Черкаської міської ради від 26.02.2015 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,0770га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Земельну ділянку орієнтовною площею ) , 0167 га в оренду на 5 років.

На запит суду щодо виділення земельної ділянки в постійне користування за адресою АДРЕСА_1 , департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради надано відповідь про те, що згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 462 від 12.05.2000р. "Про інвентаризацію земель ВАТ "Черкаське хімволокно" для Підсобного сільськогосподарського товариства "Поляна" ВАТ "Черкаське Хімволокно"в адмінмежах Черкаської міської ради" ПАТ " Черкаське хімволокно" в постійне користування були надані земельні ділянки в тому числі № НОМЕР_1 , 2, 3 в мікрорайоні " Поляна" в кварталі АДРЕСА_5 загальною площею 9, 7010 га.

Відповідно до рішення Черкаської міської ради від 22.08.2018 р. № 2-3460 "Про припинення ПАТ "Черкаське хімволокно" права постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_6 " припинено товариству право постійного користування земельною ділянкою площею 4,5006 га по АДРЕСА_6 .

Рішенням Черкаської міської ради № 2-3459 від 22.08.2018 р." Про припинення ПАТ Черкаське хімволокно" права постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 " припинено товариству право постійного користування земельною ділянкою площею 4,9365 га по АДРЕСА_1 ( т.3 а.с.204).

Рішенням Черкаської міської ради від 22.08.2018 року"Про припинення Публічному акціонерному товариству " Черкаське хімволокно" права постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 "припинено товариству право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2639 по АДРЕСА_1 . (т.3 а.с. 205).

Рішенням комісії по вирішенню земельних спорів виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29.07.2015 р. у зв"язку із недосягненням згоди між сторонами спору щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_1 рекомендовано сторонам спору звернутися до суду.

Відповідно до акту від 19 липня 2016 року затвердженого головою комітету самоорганізації населення мікрорайону "Лісовий" сусідами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 виявлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 був встановлений бетонний паркан висотою 1,16 м. і довжиною 28 кв.м. внаслідок чого було відокремлено належні ОСОБА_1 надвірні споруди - сарай та вбиральня. ОСОБА_1 пояснила, що їй відомо про зведення паркану сусідами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . До акту долучені фотознімки ( т.1.а.с. 17-20).

Сторони в судовому засіданні не заперечували факт зведення огорож, як позивачем за первісним позовом,так і відповідачами. Проте, вважають, що огорожі зведені правомірно з метою зафіксувати фактичний порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на будинковолодіння.

В той же час, заявляючи вимоги про усунення першкод у користування земельною ділянкою посилаються на те, що площі розділеної огорожами земельної ділянки не відповідають розміру часток співвласників у нерухомому майні.

Зідно з ч. 1ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно дост. 120 ЗК Україниу разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належнить сторонам на праві спільної часткової власності розташований на земельній ділянці, яка є комунальною власністю територіальної громади Черкаської міської ради.

Так, відповідно до рішень Черкаської міської ради від 22.08.2018 року № 2-3458, № 2-3459, № 2-3460 припинено право постійного користування в тому числі і щодо спірної земельної ділянки ПАТ «Черкаське хімволокно».

На даний час, Черкаською міською радою рішення щодо передачі у у власність сторін спірної земельної ділянки не приймалось, в той час як відповідно до ст.ст. 12, 116, 118,120 ЗК України визначено, що здійснення права розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передачі їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Натомість, як встановлено в судовому засіданні, співвласники будинковолодіння по АДРЕСА_1 без погодження між собою звели огорожі , якими мали намір зафіксувати фактичний порядок користування земельною ділянкою, який кожен визначив самостійно.

Питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками в добровільному порядку не вирішено.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звертались до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, однак, ухвалою від 11 червня 2019 року за заявою позивачів позов залишено без розгляду.

В межах розгляду вказаної цивільної справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звертались із заявою про збільшення позовних вимог у зустрічному позові, однак вказана заява була повернута саме за заявою позивачів.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою, пунктом "б" частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з частинами першою-третьою статті 158 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Суд відхиляє заперечення відповідачів за первісним позовом з посиланням на те, що бетонну огорожу ними зведено по межі, яка визначена розробленою технічною документацією на приватизацію частини земельної ділянки та у зв"язку з отриманням на підставі рішення Черкаської міської ради дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки виходячи з наступного.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 455/856/16-а (провадження № 11-1017апп19) зазначено, що надання відповідного дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність. Водночас згідно з частинами першою, третьою, шостою статті 55 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Відповідно до статті 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686. Згідно з пунктом 3.12 цієї Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи у користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Тобто, в процедурі набуття у власність спірної земельної ділянки співвласники будинковолодіння по АДРЕСА_1 не погодили в установлений вищевказаним порядком спосіб, варіанти її розподілу та не визначили межі, а встановивши огорожі стоворили перешкоди у користуванні земельної ділянкою, яка наразі перебуває у їх спільному користуванні.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людям і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності на рівні перед законом.

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 9 частини першої, частини другої статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" огорожі є різновидом малих архітектурних форм та елементом благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з пунктами 1-3 частини другої статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до пункту "б" частини першої, другої статті 90 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами "г" та "е" частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частини перша та друга статті 103 ЗК України).

Згідно з частиною другою, пунктом "б" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно із ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи докази у справі, приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу в межах заявлених позивачами вимог і на підставі поданих ними доказів, з урахуванням того, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторонами у справі встановлені огорожі на земельній ділянці, яка перебуває у їх спільному користуванні, внаслідок чого чиняться перешкоди у такому користуванні, суд приходить до висновку про задоволення як первісного так і зустрічного позову та зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно побудованих огорож.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.13,76-80, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовільнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути порушення права користування земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованої бетонної огорожі на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Черкаська міська рада про усунення першкод у користуванні земельною ділянкою задовільнити.

Зобов"язати ОСОБА_1 знести самовільно побудовану огорожу на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.

Головуючий : С.Є. Токова