Справа № 175/3128/23
Провадження № 2/175/829/23
УХВАЛА

Іменем України

"19" березня 2025 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.,

розглянувши клопотання експерта у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання угоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання угоди.

Представник відповідача за первісним позовом адвокат Сагайдак А.В. надав суду прохання про вручення за кордон судових або позасудових документів позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживання позивача за первісним позовом за межами України позбавляє суд можливості самостійно виконати процесуальні дії по врученню їм документів.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у здійсненні судового доручення про надання правової допомоги до компетентного органу Німеччини про вручення судових документів.

Згідно ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року передбачено, що Договірні Сторони надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, їх вручення.

Відповідно до розділу II Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27червня 2008року №1092/5/54 (зі змінами) передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

У рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як є Аргентина, Білорусія, Бельгія, Болгарія, Канада, Китай, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Естонія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Угорщина, Ірландія, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Литва, Люксембург, Мексика, Нідерланди, Норвегія, Польща, Португалія, Корея, Румунія, ...

Статтею 1 Конвенції встановлено, що кожна договірна держава призначає центральний орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно зі ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Відповідно до п.п.2.1.7., 2.2. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, у разі потреби в одному дорученні може міститися прохання про вручення документів, про виконання процесуальних дій чи надання іншої правової допомоги, якщо це стосується однієї і тієї самої особи, чи в інших випадках, коли це обумовлено доцільністю; у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції від 27.06.2008року №1092/5/54 суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р., кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Разом з тим, згідно з п. 2.3. Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках, документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Враховуючи вищезазначені положення закону та беручи до уваги, що місцем проживання позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 є Німеччина, у матеріалах цивільної справи містяться відомості про те, що до останнього часу позивач був громадянином України, тому у суду є підстави вважати, що він розуміє мову на якій складені документи та такі не підлягають перекладу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність направлення відповідного доручення до компетентного органу Німеччини.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність вручення судового доручення та отримання матеріалів розгляду судового доручення іноземним судом або іншим компетентним органом іноземної держави.

Керуючись статтями 253, 260,498 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доручити Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) звернутися через Міністерство юстиції України з судовим дорученням компетентному суду або іншого компетентного органу Федеративної Республіки Німеччина щодо вручення позивачу за первісним позовом ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 прохання про вручення за кордон судових або позасудових документів разом з ухвалою від 15 жовтня 2024 року у справі №175/3128/23.

Усі зібрані при виконанні цього доручення матеріали направити на адресу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області: вулиця Теплична, 7, Слобожанське, Дніпропетровська, 52005.

В разі неможливості виконання доручення, повідомити про обставини, які перешкоджають його виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Білоусова