УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 2-3072/10

провадження № 61-3795ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Тертична Людмила Леонідівна на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просило замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа 2-3072/10 Соснівського районного суду м. Черкаси на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

15 листопада 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси постановив ухвалу, залишену без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року, якоюзаяву задовольнив.

Замінив сторону стягувача ПАТ «ОТП Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа 2-3072/10 Соснівського районного суду м. Черкаси на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

23 березня 2025 року адвокат Тертична Л. Л., діючи в інтересах ОСОБА_1 , сформувала в системі «Електронний суд» касаційну скаргу на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у задоволенні заяви.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 червня 2010 року Соснівський районний суд м. Черкасисвоїм рішенням стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 001/7648/07 від 23 квітня 2007 року в розмірі 16 332,40 грн, державне мито в розмірі 163,32 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн, а всього 16 615,72 грн.

31 січня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (правонаступник стягувача ПАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклали Договір факторингу. Згідно з Додатком № 1 до Договору факторингу право грошової вимоги за Кредитним договором № РL-F00/095/2007 від 16 травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

04 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра ТА Гарантія» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір факторингу № 549-02. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Договором № 001/7648/07 від 23 квітня 2007 року.

До заяви заявник надав відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень, з яких убачається, що 04 жовтня 2016 року державний виконавець відкрив виконавчі провадження № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, боржник - ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи міститься вимога виконавця, з якої вбачається, що ВП № НОМЕР_1 від 04 жовтня 2016 року відкрите саме за виконавчим листом № 2-3072/10, виданим 16 серпня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 16 615,72 грн.

Відповідно до пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Встановивши факт відступлення права вимоги за кредитним договором № 001/7648/07 від 23 квітня 2007 року, наявність відкритого виконавчого провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про заміну сторони виконавчого провадження.

Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.

Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Тертична Людмила Леонідівна на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2025 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов