Номер провадження: 22-ц/813/218/25
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сегеди С.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №522/21827/16-ц за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року у складі судді Свяченої Ю.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 16 листопада 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, виконання зобов`язань за яким забезпечено укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Договором поруки №37798 від 30 серпня 2006 року. Посилаючись на систематичну зміну Банком процентної ставки шляхом її збільшення без відповідної згоди поручителя, позивач ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті 559 ЦК України просив:

визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за Договором поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-6).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.38).

Відповідач АТ «УкрСиббанк» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що позовна вимога суперечить умовам договору та чинному законодавству, не відповідає змісту укладеного між сторонами договору. Банк згідно з умовами кредитного договору та договору поруки мав право збільшити проценту ставку за користування кредитом у зв`язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни відповідно до умов Кредитного договору, із змістом якого позивач був ознайомлений і розумів його зміст (т.1 а.с.60-61).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою залишено без розгляду (т.1 а.с.126-128).

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.1 а.с.208-209).

04 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну підстав позову та просив на підставі частин 1,4 статті 559 ЦК України:

визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за Договором поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ;

стягнути судові витрати (т.2 а.с.1, 2-7).

Відповідач АТ «УкрСиббанк» позов (нову редакцію) не визнав, зазначивши у відзиві, що підстави для припинення поруки, визначені частиною 1 статті 559 та частиною 4 статті 559 ЦК України, є взаємовиключними та не можуть застосовуватися одночасно (т.2 а.с.58-62).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.90-95).

Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.101-113).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Зобов`язання за кредитним договором забезпечені заставою нерухомого майна та порукою фізичних осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 29 вересня 2014 року між Банком та ОСОБА_2 укладеного Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0, за якою надано послугу реструктуризації заборгованості позичальника. Тоді ж 29 вересня 2014 року між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладеного Додаткову угоду №1 до Договору поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, за якою поручитель надав згоду на зміну основного зобов`язання, що забезпечується договором. Посилаючись на те, що Банк допустив самостійну зміну відсоткової ставки за відсутності згоди поручителя ще до часу укладення додаткової угоди та те, що Банк пропустив строк звернення до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання поруки припиненою.

Щодо строку пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 , то слід виходити з того, що 19 липня 2016 року Банк направив ОСОБА_1 вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, тим самим Банк зазначеною вимогою повідомив про необхідність сплати поточної заборгованості, а в разі непогашення останньої протягом встановленого строку, вимагав погашення кредитної заборгованості у повному обсязі. Вимогу отримано 27 липня 2016, проте не виконано. 29 вересня 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, провадження у справі №522/18596/16-ц відкрито 04 жовтня 2016 року, проте ухвалою від 31 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду, яку 18 червня 2019 року залишено без змін в апеляційному порядку. Отже, Банком не було належним чином реалізовано процедуру звернення з вимогою до поручителя у судовому порядку, за результатами чого шестимісячний строк звернення із вимогою до поручителя закінчився. Залишення позову без розгляду не має своїм результатом вирішення справи та не позбавляє сторону права повторного звернення до суду. Вдруге Банк звернувся до суду про стягнення заборгованості 01 липня 2019 року, провадження у справі №522/11020/19 відкрито 16 липня 2019 року. Слід виходити з того, що Банк фактично намагається реалізувати право на захист прав у судовому порядку лише у 2019 році, однак встановлений законодавством строк на пред`явлення такої вимоги у судовому порядку вже є пропущеним. Суд не мотивував висновок про дотримання Банком шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя у разі, якщо перший позов Банку є залишеним без розгляду, а повторно позов подано лише у 2019 році. Договір поруки №37798 від 30 серпня 2006 року має бути визнаний судом припиненим відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України. Порука є строковим зобов`язанням і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив призводить до припинення певного суб`єктивного права кредитора.

Щодо зміни відсоткової ставки за відсутності згоди поручителя. За умовами пункту 1.3.1 Кредитного договору процентна ставка встановлена 7,99% річних. За умовами пункту 2.1 Договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору з позичальником, в наслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя. Згідно розрахунку заборгованості відсоткова ставки нараховувалась у подвійному розмірі 15,98% за період з 11 листопада 2011 року. Стягнення відсотків у подвійному розмірі є незаконним. Лише 22 вересня 2014 року підписано додаткову угоду до договору поруки, де вказано про встановлення процентної ставки у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Таким чином, відсутність згоди поручителя на будь-яку зміну зобов`язання, внаслідок якої збільшується обсяг його відповідальності, на момент такої зміни призводить до припинення поруки по пункту 1 статті 559 ЦК України.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Банк заперечує проти задоволення позовних вимог в частині повного припинення поруки внаслідок пропуску банком шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя, оскільки за правовим висновком щодо правильного застосування частини 4 статті 559 ЦК України, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №408/8040/12 від 13 червня 2018 року та у справі №202/4494/16-ц від 31 жовтня 2018 року вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником обов`язку за договором має бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Позов про визнання поруки припиненою подано після пред`явлення банком позовної вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є намаганням уникнути виконання зобов`язань за договором поруки та, як наслідок, за кредитним договором. Щодо припинення поруки з підстав частини 1 статті 559 ЦК України, то згідно умовами кредитного договору, з якими поручитель був ознайомлений при підписанні договору поруки, було передбачено встановлення нового розміру процентної ставки за користування кредитом у разі, зокрема, порушення позичальником кредитної дисципліни. Крім цього, 29 вересня 2014 року при підписанні додаткової угоди щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації сторони погодили зміну розміру процентної ставки. Перед підписанням додаткових угод до кредитного договору та договору поруки позичальник та поручитель були обізнані з існуючим залишком заборгованості за виконання кредитного зобов`язання, укладеного між сторонами 30 серпня 2006 року. Отже, умови кредитного договору були відомі поручителю та він погодився з ними, уклавши договір поруки, що є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, та слід вважати, що згода на зміну розміру відсотковою ставки за кредитним договором на підставах та в порядку, визначених його умовами, була надана поручителем в момент укладення договору поруки (т.2 а.с.146-148).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, за яким надано кредит в іноземній валюті в сумі 229282,00 швейцарських франків під 7,99% річних на строк з 30 серпня 2006 року по 30 серпня 2027 року (т.2 а.с.8-14, 15-19).

За умовами Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, зокрема:

позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але у будь-якому випадку не пізніше 30 серпня 2027 року (п.1.2.2);

за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,99% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов пункту 9.2 даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому пунктом 9.2 даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором у попередньому місяці (п.1.3.1);

сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору (п.1.3.2);

у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним Договором Банком приймається: застава нерухомого майна 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; порука фізичної особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (п.2.1);

відповідно до вимог статті 631 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього Договору Банк відповідно до умов пункту 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме: порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором (п.п.а) ч.1 п.9.2);

сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана у повідомленні Банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору (ч.2 п.9.2).

Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) укладено Додаткову угоду №1 від 29 вересня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, за умовами якої погоджено умови реструктуризації заборгованості та домовлено про зміну графіка погашення кредиту та про зміну розміру процентної ставки з 29 вересня 2014 року 4,00%, з 29 вересня 2015 року 6,35%, з 29 вересня 2016 року 8,66%, з 29 вересня 2017 року 7,99%, з 29 вересня 2018 року 8,99%, з 29 вересня 2019 року 9,99%, з 29 вересня 2020 року 10,99%; домовлено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди №1) залишок заборгованості станом на 29 вересня 2014 року визначено рівним 142865,36 швейцарських франків (т.2 а.с.20, 21-22).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) укладено Договір поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, за яким ОСОБА_1 як поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (т.2 а.с.23).

Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) укладено Додаткову угоду №1 від 29 вересня 2014 року до Договору поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, за умовами якої погоджено умови реструктуризації заборгованості та домовлено про зміну графіка погашення кредиту та про зміну розміру процентної ставки з 29 вересня 2014 року 4,00%, з 29 вересня 2015 року 6,35%, з 29 вересня 2016 року 8,66%, з 29 вересня 2017 року 7,99%, з 29 вересня 2018 року 8,99%, з 29 вересня 2019 року 9,99%, з 29 вересня 2020 року 10,99%; домовлено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди №1) залишок заборгованості станом на 29 вересня 2014 року визначено рівним 142865,36 швейцарських франків (т.2 а.с.24).

19 липня 2016 року АТ «УкрСиббанк» надіслав позичальнику ОСОБА_2 , поручителям ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2016 року, що станом на 18 липня 2016 року була визначена рівною 146870,65 швейцарських франків (заборгованість за кредитом 139001,72 швейцарських франки, за процентами 7868,93 швейцарських франки).

У жовтні 2016 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі №522/18596/16-ц. У справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України (т.2 а.с.31, 32-33, 34-36).

03 липня 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі №522/11020/19. У справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду). В апеляційному порядку справа не переглядалась (т.2 а.с.41).

10 листопада 2016 року поручитель ОСОБА_5 звернулась до АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 з позовом про визнання поруки припиненою. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2023 року у справі №522/21305/16-ц, позов задоволено, визнано припиненою поруку за укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Договором поруки №37799 від 30 серпня 2006 року. В касаційному порядку справа не переглядалась (т.2 а.с.197-204).

16 листопада 2016 року поручитель ОСОБА_1 звернувся до АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 з позовом про визнання поруки припиненою. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2016 року відкрито провадження в справі №522/21827/16-ц.

Вимоги про припинення поруки пред`явлено одночасно з підстав частини 1 статті 559 ЦК України та з підстав частини 4 статті 559 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (ч.2 ст.509 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (ч.1 ст.546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України).

Припинення поруки врегульовано статтею 559 ЦК України.

Щодо припинення поруки на підставі частини 1 статті 559 ЦК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, закон пов`язував припинення поруки на підставі частини 1 статті 559 ЦК України зі зміною основного зобов`язання за відсутності на це згоди поручителя та зумовленим такою зміною збільшенням обсягу відповідальності поручителя.

Із аналізу правової норми та судової практики вбачається, що збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі, зокрема, підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Умовами Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року визначено, зокрема, сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору (п.1.3.2); відповідно до вимог статті 631 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього Договору Банк відповідно до умов пункту 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, а саме: порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором (п.п.а) ч.1 п.9.2); сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 9.2 Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього Договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив Банку при зміні адреси; такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана у повідомленні Банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору (ч.2 п.9.2).

За умовами Договору поруки №37798 від 30 серпня 2006 року ОСОБА_1 як поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (т.2 а.с.23).

Отже, зміна розміру процентної ставки за порушення позичальником кредитної дисципліни передбачена умовами кредитного договору; порядок збільшення розміру процентної ставки визначений у пункті 9.2 кредитного договору; дані право та порядок були прийняті поручителем при підписанні ним договору поруки.

Між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 від 29 вересня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, за умовами якої погоджено умови реструктуризації заборгованості та домовлено про зміну графіка погашення кредиту, про зміну розміру процентної ставки з 29 вересня 2014 року та що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди №1) залишок заборгованості станом на 29 вересня 2014 року визначено рівним 142865,36 швейцарських франків.

Між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 від 29 вересня 2014 року до Договору поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, за умовами якої погоджено умови реструктуризації заборгованості та домовлено про зміну графіка погашення кредиту, про зміну розміру процентної ставки з 29 вересня 2014 року, домовлено, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової угоди №1) залишок заборгованості станом на 29 вересня 2014 року визначено рівним 142865,36 швейцарських франків.

Таким чином, при укладенні та підписанні Додаткової угоди №1 від 29 вересня 2014 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року, рівно як і при укладенні та підписанні Додаткової угоди №1 від 29 вересня 2014 року до Договору поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, сторони (кредитор, позичальник, поручитель) погодили зміни, в тому числі й зміну розміру процентної ставки, та заборгованість станом на дату укладення додаткових угод.

Отже, підписавши додаткову угоду до договору поруки поручитель ОСОБА_1 надав свою згоду на обумовлені зміни, а визнання заборгованості станом на дату укладення додаткової угоди саме по собі нівелювало можливість посилання на недотримання порядку зміни розміру процентної ставки у період до 29 вересня 2014 року.

За таких обставин, правові підстави для припинення поруки з підстав частини 1 статті 559 ЦК України (зміна зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності) відсутні.

Щодо припинення поруки на підставі частини 4 статті 559 ЦК України.

Відповідно до положень частини 4 статті 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року укладено на строк кредитування до 30 серпня 2027 року. Договір поруки №37798 від 30 серпня 2006 року забезпечував виконання кредитних зобов`язань із строком кредитування до 30 серпня 2027 року.

19 липня 2016 року АТ «УкрСиббанк» надіслав позичальнику ОСОБА_2 , поручителям ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2016 року, що станом на 18 липня 2016 року була визначена рівною 146870,65 швейцарських франків (заборгованість за кредитом 139001,72 швейцарських франки, за процентами 7868,93 швейцарських франки). Одночасно, АТ «УкрСиббанк» попередив, що у разі непогашення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 6213,24 швейцарських франків та за процентами в розмірі 7868,93 швейцарських франків, реалізує право дострокового повернення кредиту.

За умовами пункту 11.1 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 30 серпня 2006 року сторони погодили, що з настанням визначених у пунктах 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього Договору та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

ОСОБА_1 вимогу отримав 27 липня 2016 року, проте погашення простроченої заборгованості не здійснив, рівно як і позичальник та інші поручителі.

У жовтні 2016 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі №522/18596/16-ц. У справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

03 липня 2019 року АТ «УкрСиббанк» повторно звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі №522/11020/19. У справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року у справі №2-1268/11 (провадження №14-2цс23) сформулювала правову позицію щодо того, чи перериває строк, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України, повторне подання позову після його повернення судом.

Дана правова позиція зводиться до наступного.

Порука є строковим зобов`язанням, тому незалежно від того чи встановлено договором або законом строк дії поруки, сплив строку припиняє відповідне право кредитора.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.1 ст.251 ЦК України).

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язується дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251 ЦК України).

Умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язання боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251, частини 4 статті 559 ЦК України. У такому випадку підлягають застосуванню норми частини 4 статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (Велика Палата Верховного Суду постанова від 22 серпня 2018 року у справі №2-1169/11, постанова від 27 березня 2019 року у справі №200/15135/14-ц, усталена судова практика).

Аналіз частини 4 статті 559 ЦК України має наслідком висновок про те, що строк поруки є преклюзивним (присікальним) строком, тобто строком, зі спливом якого припиняється суб`єктивне цивільне право особи На відміну від позовної давності, зі спливом присікального строку припиняється непорушене право, в той час як сплив позовної давності припиняє право порушене.

Оскільки строк частини 4 статті 559 ЦК України є строком існування самого зобов`язання поруки, то застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Право кредитора і обов`язок поручителя після закінчення такого строку припиняються, що має наслідком неможливість вчинення кредитором жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту у судовому порядку.

Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №200/15135/14-ц.

Передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України строк є преклюзивним, його закінчення є підставою для припинення поруки та для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не підлягає поновленню, зупиненню чи перериванню.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки та зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у частині 4 статті 559 ЦК України слопосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання (Велика Палата Верховного Суду постанова від 22 серпня 2018 року у справі №2-1169/11).

Судова практика про застосування частини 4 статті 559 ЦК України є послідовною та сталою, Велика Палата Верховного Суду відступу від правових позицій щодо застосування даної норми права не має.

Отже, розуміння правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2023 року у справі №2-1268/11 у сукупності з усталеною судовою практикою щодо припинення поруки приводить до висновку про те, що пред`явлення АТ «УкрСиббанк» у жовтні 2016 року до суду позову до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільній справі №522/18596/16-ц, яка завершена постановленням судом першої інстанції ухвали від 31 жовтня 2018 року, залишеної без змін в апеляційному порядку 18 червня 2019 року, про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, не перериває передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України строк, який слід відраховувати щодо поручителя ОСОБА_1 починаючи з 32 календарного дня після отримання ним 27 липня 2016 року повідомлення (вимоги) АТ «УкрСиббанк» про погашення заборгованості з попередженням про дострокове повернення кредиту.

Повторне звернення 03 липня 2019 року АТ «УкрСиббанк» до суду з позовом до позичальника ОСОБА_2 , поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільній справі №522/11020/19 на визначений частиною 4 статті 559 ЦК України строк для поруки ОСОБА_1 вже не впливало з огляду на залишення без розгляду позову, що був пред`явлений у 2016 році. Більш того, справа №522/11020/19 закінчена постановленням судом першої інстанції ухвали від 11 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду).

З огляду на викладене, підстави для припинення поруки ОСОБА_1 на підставі частини 4 статті 559 ЦК України наявні, позовні вимоги про припинення поруки підлягають задоволенню частково, а саме з підстав частини 4 статті 559 ЦК України.

За подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 826,80 грн. (т.1 а.с.35, 127, 130).

В порядку статті 141 ЦПК України витрати на сплату судового збору покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог; з кожного з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі по 344,50 грн. (551,20 грн. + 826,80 грн. = 1378,00 грн. : 2 = 689,00 грн. : 2 = 344,50 грн.).

Справа в провадженні суду першої інстанції з листопада 2016 року, суду апеляційної інстанції з січня 2022 року, призначалась до розгляду на 08 червня 2023 року, 14 грудня 2023 року, 06 червня 2024 року, 24 жовтня 2024 року, 06 березня 2025 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконувались, порядок вручення судових повісток дотримувався, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпоряджалися на власний розсуд; додатково учасники справи повідомлялися документом в електронному вигляді «Судова повістка…», SMS-повідомлення «Судова повістка…», повідомленням у додатку «Viber»; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 06 березня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Дворнікової Анни Юріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задовольнити частково.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за Договором поруки №37798 від 30 серпня 2006 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Стягнути з акціонерного товариства «УкрСиббанк» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 344 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 344 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 квітня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.М.Сегеда

Є.С.Сєвєрова