ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/106/25

Провадження № 22-ц/820/783/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/106/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року в складі судді Мотонок Т.Я. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щза кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2011 року ПАТ «УкрСиббанк»,звернулося до суду з позовом, в якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку, заборгованість за кредитним договором № 0 від 19 квітня 2007 року в розмірі 49561,59 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 393543,80 грн., пеню в сумі 32863, 35грн, неустойку в розмірі 500,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області 21 квітня 2011 року позовні вимоги банку задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором в розмірі 49561,59 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 393 543,80 грн., пеню в сумі 1000,00 грн., штраф в сумі 500,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 1820,00 грн.

У січні 2025 року ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», звернулося до суду з заявою, в якій заявник просив замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-403/20, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором в розмірі 49561,59 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 393 543,80 грн., пеню в сумі 1000,00 грн., штраф в сумі 500,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 1820,00 грн. При цьому, заявник вказував, що рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області 21 квітня 2011 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, набрало законної сили, однак боржник ОСОБА_1 заборгованість не погашає та постійно ухиляється від самостійного виконання рішення суду. 21 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладено Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами, в тому числі за вказаним кредитним договором. Первісному кредитору Славутським міськрайонним судом у справі № 2-403/2011 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 коштів, оскільки рішення суду залишається невиконаним на сьогоднішній день, тому товариство просило задовольнити подану заяву.

Ухвалою Славутським міськрайонним судом Хмельницької області від 29 січня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» подало апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення без належного з`ясування дійсних обставин справи та дослідження і оцінки наявних у справі доказів, а саме існування рішення, що набрало законної сили та зміни первісного стягувача його правонаступником в результаті передання ним своїх прав за правочином відступлення права вимоги. Неналежне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне тлумачення закону, неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, порушення норм процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи і постановлення необґрунтованого судового рішення, за таких обставин просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТзОВ «Кей Колект» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити, адже рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2-403/2011 станом на сьогоднішній день залишається не виконаним, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2011 року по справі № 2-403/2011 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 49561,59 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 393543,80 грн., пеню в сумі 1000,00 грн., штраф в сумі 500,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 1820,00 грн.

Рішення в апеляційному порядку оскаржено не було та набрало законної сили.

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 року за реєстровим №5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним Кредитним договором та Договором іпотеки, укладеними між ПАТ «УукрСиббанк» та ОСОБА_1 19 квітня 2007 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

01.12.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» подав до суду заяву про видачу рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2011 року та виконавчого листа за даним рішенням.

02 грудня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2012 року та виконавчий лист за даним рішенням були направлені судом Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк».

В матеріалах справи відсутні та заявником ТОВ «Кей Колект» не надано суду жодних доказів звернення до примусового виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2011 року по справі № 2-403/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 49561,59 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ 393543,80 грн., пені в сумі 1000,00 грн., штрафу в сумі 500,00 грн. та судових витрат по справі в сумі 1820,00 грн., шляхом пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання в орган ДВС, а також що вказаний виконавчий лист перебуває чи перебував на примусовому виконанні в ДВС.

Крім того заявником ТОВ «Кей Колект» не надано суду і самого виконавчого листа (оригіналу чи копії), виданого на виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2011 року, який був направлений судом Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» 02.12.2014 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частинами першою та п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

В даній справі встановлено? що 02 грудня 2014 року виконавчий лист був направлений на адресу позивача ПАТ «УкрСиббанк».

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду про задоволення позову та видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не

передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті,

встановлюються для:1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі

відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове

рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після

його постановлення;

Однак суду не надано доказів, що вказані виконавчі листи взагалі були звернуті до примусового виконання у встановлений законом строк, а тому слід дійти висновку, що строк для пред`явлення виконавчих документа до виконання сплив.

В своїй заяві про заміну стягувача у виконавчих листах заявник ТОВ «Кей-Колект» не ставить вимогу про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, не наводить поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 за відсутності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, немає і підстав для заміни стягувача, адже процесуальною метою заміни сторони у справі (стягувача у виконавчому документі) є виконання судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви є законною та обгрунтованою.

Доводи апеляційної про наявність підстав для задоволення заяви слід відхилити.

Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду суд не приймає до уваги, так як апелянт, звертаючи увагу на певні правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, в той же час залишає поза увагою ті висновки, які суперечать його позиції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

І.В. П`єнта

О.І. Талалай