Справа № 643/4590/25
Провадження № 2-н/643/879/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025

31 березня 2025 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 в сумі 9 256,65 грн.

Адресою реєстрації боржника стягувач зазначає адресу: АДРЕСА_1 , проте заборгованість, яку просить стягнути стягувач, виникла за адресою квартири, що належить боржнику на праві власності (квартира за адресою: АДРЕСА_2 ).

За правилами ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Предметом заяви є зобов`язання, які виникають з обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 (провадження №61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Таким чином, зазначена заява про видачу судового наказу повинна бути вирішена в суді за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Київським районним судом м. Харкова.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, суддя дійшов висновку про відмову у видачу судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Разом із тим, ч. 2 ст. 161 ЦПК України, передбачено право звернення до суду з даною вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ГОРОДОК» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Сугачова