Справа № 444/4209/24
Провадження № 2/444/258/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

03 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Сенько М.-Ю. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Гавінська Мирослава Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно та частку в майні колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до відповідачаЖовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Гавінська Мирослава Іванівна, про визнання права власності на спадкове майно та частку в майні колгоспного типу двору.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть. Померла проживала в АДРЕСА_1 в будинку який станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значилася ОСОБА_3 , членами двору значилися її діти - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , що стверджується виписками з погосподарської книги по с.Майдан старости Крехівського старостинського округу №6 Жовківської міської ради. На ім`я голови двору ОСОБА_3 було зареєстровано власність двору про що на її ім`я видано свідоцтво про право власності двору.

Позивачі в позовній заяві зазначають, що відповідно до чинного на той час законодавства, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже, всі члени двору, головою якого була ОСОБА_3 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/4 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син голови двору - ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син - ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть.

На день смерті ОСОБА_4 йому належала земельна частка (пай), площею 1.71 га. на підставі сертифікату серії ЛВ №120124 виданого 28.02.1998 року Крехівською сільською радою та він мав право на частку в майні двору. Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася.

Після смерті сина ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулася про спадкування до Жовківської державної нотаріальної конторою, де відкрито спадкову справу № 347/2021, однак їй відмовлено було у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки і було роз`яснено про судовий порядок визнання права на таку і рішенням Жовківського районного суду від 18.12.2021 року (справа 444/3035/21) визнано її право на земельну частку (пай).

Оскільки померлі значилися станом на 30.06.1990 року членами двору то відповідно мали право на частку в майні двору в АДРЕСА_1 , яка становить 1/4 кожного, право на яку фактично успадкувала, але не оформила їх мати ОСОБА_3 , але не оформила.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що при житті ОСОБА_3 , склала заповіт, який 20.07.2020 року посвідчила в Крехівській сільській раді і таким все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , позивачка ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Гавінської М.І., де відкрито спадкову справу №19/2024 і їй 16.08.2024 року вже видано свідоцтво про право на спадщину земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування будинку, та земельну частку (пай), а щодо спадкування частки в будинку померлої ОСОБА_3 , та часток, право на які мали її сини ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та право на які вона фактично успадкувала, але не оформила, нотаріусом відмовлено та роз`яснено про судовий порядок щодо визнання права власності на майно двору.

Крім того, як член колишнього колгоспного типу двору, право на 1/4 частку в майні двору в АДРЕСА_1 , має позивач ОСОБА_2 , однак не може зареєструвати своє право власності на частку двору, оскільки відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" можливо зареєструвати лише за рішенням суду. Позивачі просять задоволити їх позовні вимоги.

14.10.2024 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали недоліків терміном 10 днів з дня отримання копії ухвали.

22.10.2024 року позивачами усунуто недоліки зазначені в ухвалі судді від 14.10.2024 року.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче судове засідання призначено на 14.01.2025 року. Одночасно витребувано від третьої особи: приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гавінської М.І. копію спадкової справи №19/2024, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та належним чином засвідчену копію спадкової справи в Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №347/2021, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інформацію чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у разі заведення спадкової справи надати належним чином засвідчену копію спадкової справи.

14.01.2025 року відкладено підготовче судове засідання у справі у зв`язку із повторним витребуванням від Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином засвідченої копії спадкової справи №347/2021, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інформації чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, подали на адресу суду письмову заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду відповідачем направлено листа, в якому представник відповідача зазначає про те, що заперечень щодо позовних вимог відповідач не має та просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Приватний нотаріус Гавінська Мирослава Іванівна в підготовче судове засідання не прибула, на адресу суд надала копію спадкової справи №19/2024 заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи від Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №347/2021, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Жовківською міською радою (арк.спр.7).

Із заповіту посвідченого 20.07.2020 року Крехівською сільською радою встановлено, що все своє майно ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 (арк.спр.34).

З витягу із погосподарської книги Крехівської сільської ради встановлено, що станом на 30.04.1990 року господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору головою якого значилася ОСОБА_3 , членами двору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Власність двору зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про право власності на будівлі Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації (арк.спр. 8, 37).

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Жовківською міською радою встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще до її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син, він же член двору - ОСОБА_4 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (арк.спр.5-7).

Після смерті голови двору ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно в т. ч на частку в житловому будинку в АДРЕСА_1 , тип господарства станом на 30.06.1990 року визначено як колгоспний, головою двору якого значилася ОСОБА_3 , членами двору її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Після смерті членів двору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належну їм частку в майні двору в АДРЕСА_1 фактично прийняла їх мати ОСОБА_3 , яка відповідно до положень ст. 1261, ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, але не оформила.

З копії спадкової справи № 347/2021 встановлено, що із заявою про спадкування після смерті ОСОБА_4 в Жовківську державну нотаріальну контору звернулася ОСОБА_3 , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (паю) і рішенням Жовківського районного суду Львівської області визнано її право на земельну частку.

Із спадкової справи 19/2024, яка відкрита приватним нотаріусом Львівського районного округу Гавінською М.І,. встановлено, що із заявою про спадкування після смерті ОСОБА_3 , за заповітом звернулася ОСОБА_1 і їй 16.08.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування будинку в АДРЕСА_1 (тепер АДРЕСА_1 ) та земельну частку (пай) площею 0,8211 га та 0,468 га. Щодо спадкування частки в майні колгоспного типу двору, право на яку мала померла ОСОБА_3 як член двору та частки, яку вона відповідно до положень ст.ст. 1261,1268 ЦК України фактично прийняла, але не оформила, після смерті її дітей - ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріусом відмовлено про що видано постанову та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином всі вище перелічені особи, є члени двору, головою якого була ОСОБА_3 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/ 4 частині кожний. Отже, ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , але не оформила нотаріально і на день її смерті їй належало 3/4 частки майна двору. Крім того, позивачу ОСОБА_2 , як члену колишнього колгоспного типу двору також належить право на 1/4 частку в майні двору, право власності на належну йому частку майна двору, згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", можливо зареєструвати лише за рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки господарство АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, члени двору мають право на частку в даному майні. Однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно, то відповідно до ч.1 п. 9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Із довідки виданої КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" ОСОБА_1 встановлено, що станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР "Червоноградське МБТІ", житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.11.1989 року виконкомом Крехівської сільської ради, згідно рішення Нестеровського райвиконкому №290 від 30.09.1989 року та записано в реєстрову книгу за реєстровим номером №63 (арк.спр.13).

Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 46,8 кв.м, житлова 20.2 кв.м, допоміжна 26.6 кв.м з господарськими будівлями (арк.спр.38-40).

Із довідки виданої Жовківською міською радою Львівського району Львівської області 29.08.2024 року за №746 встановлено, що дійсно рішенням ІІІ сесії Крехівської сільської ради ІІ демократичного скликання від 05.06.1995 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (арк.спр.14).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із постанови приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Гавінської М.І. від 16.08.2024 року встановлено, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємцем не дотримано п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат», а саме: не надані необхідні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.21).

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України,способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів.

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, ч.3 ст. 200, ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 46,8 кв.м, житлова 20,2 кв.м, допоміжна 26,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, з яких:

1/4 частка, яка належала померлій ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 2/4 частки, які померлою фактично успадковані, але не оформлені після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , які їм належали як членам колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 46,8 кв.м, житлова 20,2 кв.м, допоміжна 26,6 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13.03.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.