Провадження № 2/183/1481/25

У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Федорової Є. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом з вимогами про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передано за підсудністю на розгляд Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

24 вересня 2024 року ця цивільна справа надійшла з Дзержинського районного суду м. Харкова до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2024 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. та 26 вересня 2024 року справу передано головуючому судді.

Ухвалою судді від 30 вересня 2024 року цивільну справу № 638/15551/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернуто до Дзержинського районного суду м. Харкова для виконання вимог ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

06 листопада 2024 року ця цивільна справа надійшла з Дзержинського районного суду м. Харкова до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та 08 листопада 2024 року передана головуючому судді.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 22 листопада 2024 року.

03 грудня 2024 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 04 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року було постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду і відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. Цією ж ухвалою суду сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових пояснень.

14 січня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з примиренням сторін.

11 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стрілець О. М., яка діє без обмеження повноважень, у якій просила залишити позовну заяву без розгляду, у зв`язку з примиренням сторін, а також просила повернути позивачеві сплачений судовий збір.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із заявою позивача, представника позивача про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню, а позов залишенню без розгляду з таких підстав.

За принципом диспозитивності відповідно до ст. 13 ЦПК України за наявності такої заяви суду, за всяких обставин, належить згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України ухвалити про залишення позовної заяви без розгляду.

У той же час, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Одночасно з цим, згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову (заяви) без розгляду регулюється статтею 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу (заявнику) судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За змістом приписів статті 142 ЦПК України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» убачається, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду питання про повернення судового збору, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його повернення, оскільки позов залишається без розгляду за заявою позивача.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду із позовною заявою повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 01 квітня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна