РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Кусік І.В.,

присяжних: Маліновської А.А., Омелюха В.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянув у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Володимирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійнопроживали у с. Хрипаличі Володимирського району Волинської області у своєму власному будинку по АДРЕСА_1 . З 2015 року у його батька почалися проблеми з пам`яттю. Він став замикатися в собі, ні з ким не розмовляв. Міг мовчки піти з дому і його неодноразово розшукували.

12 грудня 2015 року батько вкотре пішов з дому і не порвернувся. Усі пошуки його були марними. Наступного дня він звернувся до поліції з заявою про зникнення батька. За фактом зниклого безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 13.12.2015 року відкрито кримінальне провадження № 00001015 за ознаками ст. 115 ч.1 КК України. Також з метою розшуку ОСОБА_3 було заведено розшукову справу «Розшук» № 64/14/24-2015 від 13.12.2015 року. Однак за результатами проведених лпераивно-пошукових заходів на даний час місце знаходження батька не встановлено.

Таким чином, в місці постійного проживання відомостей про перебування його батька ОСОБА_3 немає з 12 грудня 2015 року, тобто протягом останніх 9 років. Факт відсутності його батька за постійним місцем проживання можуть підтвердити його сусіди та родичі. Його ж матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене, просить суд оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що проживав за адресою АДРЕСА_1 , від дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Смоляр Є.І. в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явилася, начальник Володимирського відділу ДРАЦС Куницька А. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та при вирішенні заявлених вимог поклалась на думку суду.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Судом встановлено, що особа, відносно якої вирішується питання про оголошення її померлою ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01 вересня 1974 року до дня зникнення, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . За час перебування у шлюбі у них народилася спільний син - заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається із довідки Володимирського РВП ГУНП у Волинській області № 20834-2025 від 08.02.2025 року, за фактом зниклого безвісти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим відділенням Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 13.12.2015 року відкрито кримінальне провадження № 00001015 за ознаками ст. 115 ч.1 КК України. Батько заявника ОСОБА_3 з 13.12.2015 року оголошений у розшук. З метою його розшуку було заведено розшукову справу «Розшук» № 64/14/24-2015 від 13.12.2015 року. Однак за результатами проведених операивно-пошукових заходів на даний час місце знаходження батька не встановлено.

Згідно довідки Устилузької міської ради № 33 від 07.02.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який затеєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично не проживає за вказаною адресою з 13.12.2015 року згідно показів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Судом також встановлено, що з моменту зникнення ОСОБА_3 , тобто з 12.12.2015 року та по даний час жодні відомості про його місце перебування відсутні.

Свідок ОСОБА_7 , яка доводиться тіткою заявнику, у судовому засіданні підтвердила, що її брат зник понад сім років тому і жодних відомостей про його місце перебування немає. Перед цим у нього почалися проблеми з пам`яттю, іноді він не орієнтуався у подіях.

Свідок ОСОБА_5 , сусід заявника, суду пояснив, що ОСОБА_3 відсутній за місцем проживання приблизно вісім років. З часу зникнення його ніхто не бачив.

Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Так, нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим.

Судом встановлено, що оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Заявник у судовому засіданні акцентував увагу суду на відсутність іншого порядку встановлення даного факту.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлим, матеріально-правового зв`язку.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

За змістом ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, серед іншого, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що відомості про місцеперебування ОСОБА_3 з 2015 року відсутні, суд вважає, що викладені обставини у заяві заявником доведені та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому є всі підстави для оголошення його померлим, у зв`язку з чим заяву слід задовольнити.

Оскільки день вірогідної смерті ОСОБА_3 у точності не може бути встановлено, його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 293, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Володимирський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. І. Франка,2А, м. Володимир, Волинська область), про оголошення фізичної особи померлою задовольнити повністю.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що проживав за адресою АДРЕСА_1 , померлим. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, що проживав за адресою АДРЕСА_1 вважати дату набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуюча Ірина КУСІК

Присяжні: Алла МАЛІНОВСЬКА

Віталій ОМЕЛЮХ