Справа № 462/7093/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

присяжних Хамуляка В.О., Лісника І.З.

з участю секретарів судового засідання Чайко А.В., Обертас Н.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

адвоката особи, щодо якої розглядається

справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3

представників заінтересованої особи Боровкова М.Д., Соломонко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

встановив:

ОСОБА_1 через свого представника 09.09.2024 року звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить визнати його бабусю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити його опікуном над такою.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що його бабуся ОСОБА_4 з 24.06.2024 року по 27.06.2024 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю.Липи», де під час лікування у неї було встановлено відхилення роботи мозку від норми. Крім того, ОСОБА_4 з 31.07.2024 року по 22.08.2024 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та була виписана з діагнозом розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу у вигляді вираженого психоорганічного синдрому з емоційно-вольовими порушеннями, вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, періодичними психотичними розладами, частковою втратою побутових навиків. Захворювання ОСОБА_4 призводить до того, що вона не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Зазначив, що він проживає з бабусею за місцем її реєстрації, доглядає та дбає про неї, оскільки донька ОСОБА_4 ОСОБА_5 не має можливості опікуватися нею, оскільки сама є особою з 3 групою інвалідності загального захворювання. Враховуючи, що він є єдиним внуком, інших утриманців не має, має можливість та бажання доглядати за бабусею та бути її опікуном, у зв?язку з чим просить визнати ОСОБА_4 недієздатною та призначити його опікуном над такою.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, покликаючись на мотив такої, яку просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки і піклування, Боровков М.Д. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

В судовому засіданні адвокат особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_3 заяву ОСОБА_1 підтримала.

Відповідно до вимог абз.2 ч.1 ст.299 ЦПК України з врахування думки учасників справи та висновку судово-психіатричного експерта за №919 від 16.07.2024 року, розгляд заяви вирішено провести у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, представника третьої особи та адвоката особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною.

Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31), є бабцею заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 11, 13, 14). Відтак суд вважає, що ОСОБА_1 є належним заявником у даній справі.

Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 01.11.2016 року та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №798859 від 20.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10, 32).

Згідно витягу з додатку «Резерв +» та довідки №5 від 01.01.2025 року ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 06.02.2026 року.

Згідно виписки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» із медичної карти №931-Д стаціонарного хворого від 22.08.2024 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.07.2024 року по 22.08.2024 року та була виписана з діагнозом розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (судинна енцефолопатія, МРТ-мікроангіопатія, помірна зовнішньо-внутрішня гідроцефалія) у вигляді вираженого психоорганічного синдрому з емоційно-вольовими порушеннями, вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, періодичними психотичними розладами, частковою втратою побутових навиків (а.с.15).

Також встановлено, що ОСОБА_4 з 24.06.2024 року по 27.06.2024 року перебувала на лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю.Липи» із діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., дуже високий КВР (а.с.16).

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 25.10.2024 року у справі була призначена судово-психіатрична експертиза.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1724 від 29.11.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.57-59).

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про необхідність визнати ОСОБА_4 недієздатною.

Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

За таких обставин, враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_4 , тривалість цього захворювання, суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання її недієздатним - два роки.

Відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ст.41, 60 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно з ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Стаття 58 ЦК України визначає, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ст.62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.4, 5 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Також, Орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

При цьому, подання органу опіки та піклування про призначення опікуна не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду.

Відповідно до подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №32-вих-10302 від 24.01.2025 року орган опіки та піклування вважає за доцільне у разі визнання недієздатною ОСОБА_4 , котра зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , її опікуном призначити ОСОБА_1 , котрий зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.70).

Слід зазначити, що подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною бабусею ОСОБА_4 не містить будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном.

У вказаному поданні зазначено, що наявні інші повнолітні родичі, котрі б могли виконувати обов`язки опікуна. Однак, дідом заявника ОСОБА_6 та матір`ю заявника ОСОБА_5 подані заяви про те, що вони не заперечують, щоб опікуном ОСОБА_4 призначили її внука ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_5 має третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ №298437 (а.с.18) та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с.19)

При цьому слід зазначити, що відсутність заперечення матері та діда заявника щодо призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_4 , без належного обґрунтування у поданні щодо необхідності призначення опікуном саме ОСОБА_1 самі по собі не можуть бути підставою для задоволення заяви.

Поданий органом опіки та піклування висновок про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною бабцею, взагалі не містить жодної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, а не матір заявника, яка зобов`язана опікуватися матір`ю. Також, органом опіки та піклування не з`ясовано чи зможе ОСОБА_1 забезпечувати ОСОБА_4 належний догляд, зокрема виконувати гігієнічні процедури, враховуючи, що вони є особами різної статі.

Покликання заявника про те, що його мати має 3 групу інвалідності по загальному захворюванню, а тому не може особисто здійснювати опіку над своєю матір`ю, суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_5 за своїм станом здоров`я не може доглядати за матір`ю.

Натомість, які вбачається із виписки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» із медичної карти №931-Д стаціонарного хворого від 22.08.2024 року на прийомі у лікаря ОСОБА_4 була у супроводі своєї доньки.

Крім того, органом опіки і піклування всупереч визначеного законом порядку не з`ясовувався характер стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не обстежувалися умови їх проживання, не досліджувалося питання можливості виконувати ОСОБА_1 опікунські обов`язки, з урахуванням того, що він працює оператором з уведення даних в ЕОМ (ОМ) у ТОВ «ВЕНТА РІТЕЙЛ».

Під час розгляду справи було встановлено, що у недієздатної ОСОБА_4 є чоловік ОСОБА_6 , який хоча і є особою похилого віку, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості ним виконувати опікунські обов`язки над недієздатною дружиною суду не надано.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною бабцею ОСОБА_4 , а подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною бабцею оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин.

Оскільки саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, та згідно з п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, до документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, належить також, рішення суду про визнання даної особи недієздатною, суд дійшов висновку, що до встановлення опіки і призначення опікуна недієздатній ОСОБА_4 , здійснення обов`язків з опіки над останньою необхідно покласти на Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, як орган опіки і піклування.

Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.2, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 299, 300 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення опіки і призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за поданням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, від 24.01.2025 року № 32-вих-10302 відмовити.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на орган опіки та піклування Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначити у два роки з наступного дня після дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити положення ст.300 ЦПК України, відповідно до яких, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п?ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч.6 ст.300 ЦПК України, і таке клопотання повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, вул.Виговського, 34.

Повний текст рішення складений 31.03.2025 року.

Головуючий суддя: (підпис)

Присяжні: (підпис)

(підпис)

Згідно з оригіналом.

Головуючий суддя: С.Ю. Колодяжний