Справа № 490/8439/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., за участі секретаря судового засідання Вознюк Д.І., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 ,-

встановив

05.03.2025 року державний виконавець Лемещенко А.П. звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчий лист № 490/8439/20 виданий 12.04.2024 про: Стягнути з боржника на користь ОСОБА_2 борг в розмірі 110319,8 грн

В обгрунтування подання зазначає, що на виконанні у головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лемещенко Анастасії Павлівни (далі головний державний виконавець Лемещенко А.П.) зведене виконавче провадження АСВП № 76090687 до складу якого входять: Виконавче провадження АСВП № 75606476 з примусового виконання виконавчого листа № 490/8439/20 виданого 13.05.2024 Центральним районним судом м. Миколаєва про: стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 109479,00 грн. грошової компенсації за перевищення ідеальної частки у праві спільної часткової власності та вартості частини інженерного устаткування та судового збору у сумі 840,80 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу Наумовою Ганною Геннадіївною (далі головним державним виконавцем Наумовою Г.Г.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2024, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження 24.07.2024 за вих. № 87124. Пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_3 , винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн. від 24.07.2024, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження 24.07.2024 за вих. № 87126.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Наумовою Г.Г., винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 11031,98 грн. від 24.07.2024, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження 24.07.2024 за вих. № 87127. 19.09.2024 головним державним виконавцем Лемещенко А.П. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

При примусовому виконанні виконавчого провадження головним державним виконавцем Лемещенко А.П. було здійснено перевірка майнового стану боржника, шляхом направлення запитів щодо виявлення рахунків боржника, виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, державним виконавцем Відділу направлялись запити до органів Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, до Державної податкової служби України про наявні рахунки у боржників та про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Крім цього, головним державним виконавцем Лемещенко А.П. з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення відповідно до положень пункту 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та у порядку, визначеному главою 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 за № 935/12809 та/або розділом ІІІ Правил зберігання, захисту, використання та розкриття таємниці надавача платіжних послуг, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2022 № 147 на банківські установи направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 396067546 від 23.09.2024 за боржником не зареєстровано нерухомого майна.

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Універсал Банк» станом на 13.09.2024 залишок коштів на арештованих рахунках боржника є до 50 грн.

Головним державним виконавцем Лемещенко А.П. неодноразово направлялись платіжні інструкції на примусове списання коштів з арештованих рахунків боржника, проте кошти списані не були.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України встановлено, що боржник отримує пенсію та заробітну плату у ВЧ НОМЕР_2 .

Згідно відповіді ДМС боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

25.09.2024 головним державним виконавцем Лемещенко А.П. на адресу боржника вказану у виконавчому документі направлено вимогу державного виконавця про надання декларації про майно та доходи відповідно до форми затвердженої Міністерством юстиції України та про явку 09.10.2024 до виконавця з метою відібрання письмових пояснень за фактом невиконання рішення суду та про присутність за місцем проживання 15.10.2024 та надання безперешкодного доступу до житла державному виконавцю з метою проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання.

На вимоги та виклики державного виконавця боржник не відреагував, декларацію не надав, пояснень не надав.

Згідно акту державного виконавця від 18.10.2024 встановити наявність майна належного боржнику за місцем його проживання не можливо, оскільки державному виконавцю не надано доступ до житла.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 30.10.2024 повідомлено про те, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , не перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 30.10.2024, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 17.10.2020 орган видачі 4829.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з`явивися, повідомлявся судом належним чином через Електронний кабінет.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Так, наданими державним виконавцем документами підтверджується, що у зведеному виконавочму провадженні було проведено низку виконавчих дій та встановлено, що боржник отримує пенсію та заробітну плату у ВЧ НОМЕР_2 .

Проте державним витконавцем не вчинено виконавчих дій щодо вернення стягнення на доходи(заробітну плату) боржника.

Згідно акту державного виконавця від 18.10.2024 встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника встановлено, що боржник був відсутній, в будинку проживає мати боржника, яка пояснила, що ОСОБА_1 з вересня мобілізований до лав ЗСУ. Майна боржника за вказаною адресою не виявлено.

Згідно відповіді на запит суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період до ВЧ НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 33Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції прозахист правлюдини таосновоположних свобод Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ч.1 ст.18Закону України"Провиконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 вказаного Закону України встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України"Пропорядок виїздуз Україниі в`їздув Українугромадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з Україниі в`їздув Українугромадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та невиконання судового рішення, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів, не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Матеріали подання містять докази, які підтверджують, що боржнику направлено вимогу про необхідність надання доступу до приміщення, в якому він зареєстрвоаний , проте на той час він був вже призваний на військову службу - отже не міг ні отримати їх, ні виконати з незалежних від нього обставин.

Також державним виконавцем жодним чином не обгрутовано, чому нею не вжито заходів щодо звернення стягнення на частку заробітної плати болржника, адже встанволено установу ( відповідну Військову частину) , в якій боржник отримує дохід.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що боржник перешкоджає вільному доступу державного виконавця до свого житла чи умисно ухиляється від виконання рішення суду, оскільки останній призваний за мобілізацією до лав ЗСУ.

Крім цього, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з таким поданням лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Однак, державним виконавцем у даній справі до подання не надано жодного доказу того,що боржник отримав хоча б один виклик до державного виконавця з вересня 2024 року чи відмовився від його отримання, тобто недоведено існування підстав для подальшого обмеження прав боржника у спосіб забезпечення обмеежння його у праві виїзду за межі України.

Водночас суд враховує приписи частини 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо гарантій свободи пересування, відповідно до положень якої кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, частиною 3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" (рішення суду від 26 листопада 2009 року) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.

З урахуванням того, що державний виконавець не надав суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджання ним у здійсненні виконавчих дій саме з часу відкриття виконавчого провадження з 24.07.2024 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця, оскільки у цьому конкретному випадку такий виключний засіб забезпечення примусового виконання судового рішення не є виправданим.

Керуючись ст.ст. 439 ЦПК України, суд

ухвалив

В задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко