Провадження № 2/463/683/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Нора Н.В.

з участю секретаря судових засідань Заверухи О.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача, просить стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування спільної дитини ОСОБА_4 з 10 вересня 2024 р. по 10 листопада 2024 р. на користь ОСОБА_1 одноразово в розмірі 36440,00грн. та стягнути з ОСОБА_3 додаткові виплати на майбутнє заплановане лікування спільної дитини ОСОБА_4 в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна з 3 березня 2025 року одноразово у сумі 44410,00 грн.

В обгунтування своїх позовних вимог зазначає, що 5 червня 2015 року між позивачкою, та ОСОБА_3 громадянином України, було укладено шлюб, який 5 червня 2015 року було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1098. Шлюб розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова № 119742678 від 12 червня 2024 року. Від шлюбу народилась малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає що спільна донька проживає зі позивачкою. ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю віком до 18 років та потребує постійної реабілітації за Індивідуальною програмою розвитку інваліда № 32 від 21 лютого 2023р. Звертає увагу суду, що з 10 вересня 2024 року по 10 листопада цього року дитина відвідала близько шістнадцяти занять з нейрокорекції, психології, дефектології та інші. Сукупна вартість занять за вказаний період склала 7750,00 грн., які просить включити в ціну позову. Окрім цього, з 30 вересня 2024р. по 11 жовтня 2024 р. вона з ОСОБА_5 перебували на лікуванні, а саме на інтенсивній нейрофізіологічній реабілітації в Міжнародній клініці Козявкіна. Частину коштів було профінансовано Личаківським відділом соціального захисту УСЗ ДГП ЛМР Львівської області (15750, 00 грн. реабілітації дітей з інвалідністю"). Додатково понесені витрати за лікувальні послуги у сумі 28690,00 грн., які просить включити в ціну позову.

Також зазначає, що відповідно до плану лікування та згідно виписки лікаря дитині рекомендовано повторний курс лікування в МРКК через 3-4 місяці. Дитину записали на реабілітаційний курс з 3 по 16 березня 2025 року. Зазначає, що позивачка часто зверталася до громадянина Махніцького з потребою фінансування необхідного лікування дитини, однак батько неодноразово висловлювався в небажанні оплачувати будь-які додаткові витрати, посилаючись на сплату аліментів у розмірі, достатньому для її утримання. Звертає увагу суду, що Личаківським ВСЗ УСЗ ЛМР та позивачці призначено допомогу на дитину з інвалідністю. В місяць сума допомоги становить 3250,70 грн, з яких 2361,0 грн виплата дитині з інвалідністю до 18 років, а надбавка за догляд становить лише 889,70 грн. Інших джерел доходу позивачка не має.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Відзив мотивує тим, що позивачка ніколи в позасудовому порядку не зверталась до батька щодо необхідності надання коштів на додаткові витрати на утримання дитини. Зазначає, що відповідач готовий відшкодувати половину вартості лікувальної поїздки у центр реабілітації імені Козявкіна, однак вважає, що для такого відшкодування слід дослідити, яка дійсна вартість лікування дитини. Позивачка ніколи не повідомляла про те, що має чи планує мати такі витрати, не надавала договорів про надання таких послуг чи актів приймання наданих послуг, а відповідач дізнається про це, лише після ознайомлення з матеріалами справи. Вказує на те, що батько ніколи не ухилявся від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини, добровільно сплачує аліменти від 18 000,00 до 32 000, 00 грн. в місяць, так згідно розрахунку державного виконавця, на момент вересня 2024 року було сплачено 276 985, 15 грн. та здійснено переплату у сумі 65 897, 53 грн.

Щодо стягнення 7 750, 00 грн. витрат на лікування дитини у центрі «Нейрокрок», вважає, що слід відмовити у даних вимогах, оскільки позивачкою надано лише платіжні доручення щодо оплати послуг однак у матеріалах справи відсутні: договори про надання таких послуг; акти приймання-передачі послуг. Також зазначає, що зі змісту довідки вбачається, що «Центром розвитку «Нейрок Крок» ОСОБА_6 надавались платні послуги» однак невідомо що за платні послуги на що вони спрямовані і чи дійсно вони пов`язані із особливим станом дитини, чи дійсно ці послуги необхідні дитині тощо. Невідомо чи дійсно були ці платні послуги пов`язані із станом здоров`я дитини, чи дійсно вони були необхідні дитині. Невідома дата надання таких послуг, однак згідно квитанцій, проплату здійснено в дні і години, коли дитина перебувала в школі. У позашкільний час вона не могла відвідувати ОСОБА_7 , оскільки це її позаробочий час. Крім того, до позовної заяви не долучено висновку про комплексну реабілітаційну психолого-педагогічної оцінки розвитку особи № ІРЦ-85238/2023/397731, на підставі якого «надавались» платні послуги, що ставить під сумнів обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо стягнення витрат на лікування у Міжнародній клініці Козявкіна, зазначає, що відповідач не заперечує проти сплати половини вартості витрат так як обидвоє із батьків повинні нести витрати на утримання дитини і в тому числі матір, однак останній заперечує дійсну вартість понесених витрат. У матеріалах справи наявна довідка установи про здійснення 3 платежів як оплату за надані послуги, однак до матеріалів справи долучено лише 2 квитанції, що додатково вказує на необґрунтованість вимог. Вважає, що така довідка не може вважатись належним доказом оскільки не є первинним документом щодо здійснення оплати. Звертає увагу, що у матеріалах справи наявні докази здійснення оплати лише у сумі 24 000,00 грн., з яких невідомо яка частина була саме витратами на дитину, а яка на матір, неможливо достовірно встановити вартість послуг та занять тощо. До матеріалів справи не долучено договору про надання відповідних послуг, в якому би зазначалась загальна вартість лікувальних послуг для дитини. Невідомо яка вартість поїздки покладалась саме на матір тобто є витратами на матір. Крім того у матеріалах справи відсутні докази необхідності здійснення такого лікування із наявних довідок лікарів не вбачається необхідності проведення таких спеціальних додаткових лікувальних заходів у спеціальних клініках.

Щодо майбутніх витрат на утримання дитини, зазначає, що у матеріалах справи відсутні: договір про надання таких послуг у такий період із зазначенням їх вартості; авансовий платіж; висновок МСЕК щодо обов`язковості проведення такого лікування у такій установі.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В судове засідання позивачка, ОСОБА_1 , представник відповідача, ОСОБА_2 , з`явилися, надали пояснення, аналогічні змісту поданих ними заяв.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування спільної дитини ОСОБА_4 з 10 вересня 2024 р. по 10 листопада 2024 року на користь ОСОБА_1 одноразово в розмірі 36440,00грн. та стягнути з ОСОБА_3 додаткові виплати на майбутнє заплановане лікування спільної дитини ОСОБА_4 в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна з 3 березня 2025 року одноразово у сумі 44410,00 грн.

Судом встановлено, що 5 червня 2015 року між позивачкою, та ОСОБА_3 громадянином України, було укладено шлюб, який 5 червня 2015 року було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1098.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова № 119742678 від 12 червня 2024 року - шлюб розірвано.

Від шлюбу народилась малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна донька проживає зі позивачкою.

Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

З Довідки № 168 від 20.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю віком до 18 років та потребує постійної реабілітації за Індивідуальною програмою розвитку інваліда № 32 від 21 лютого 2023 рокує.

Згідно з медичним висновком № 23 від 21.02.2023 року захворювання ОСОБА_4 дитячий аутизм. (F 84.0) Порушена соціальна адаптація.

Згідно з виписки № 136 від 31.07.2024 року дитина має порушення розвитку фізичних можливостей (двохстороння пірамідна недостатність, ходіння "на пальчиках" їй необхідна реабілітація у вигляді ЛФК, масажів, занять в басейні та нейрокорекції.

Як вбачається з консультаційного висновком спеціаліста від 09.08.2024 року ОСОБА_4 рекомендовані психокорекція (сенсорна інтеграція, АВА-терапія, тренінг комунікативних навичок), логокорекція, кінезіотерапія, ерготерапія, інше.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції, висловленої в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2009 року № 6-20478св09, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

З приводу позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування спільної дитини ОСОБА_4 з 10 вересня 2024 р. по 10 листопада 2024 р. на користь ОСОБА_1 одноразово в розмірі 36440,00грн., які були понесені позивачкою, суд дійшов такого висновку.

До матеріалів справи долучено договір про надання послуг № 07/04/23 від 07.04.2023 року, укладений між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_1 згідно, за яким ФОП ОСОБА_8 зобов`язується надавати послуги з організації допомоги дітям та їх сім`ям, згідно діяльності, предбаченої код 85.52 "Освіта у сфері культури", код 85.59 "Інші види освіти, н.в.і.у", код 86.90 "Інша діяльність у сфері охорони здоров`я, код 88.10 "Надання соціальної допомоги без забезпечення проживання для осіб похилого віку та інвалідів", код 88.91 "Денний догляд за дітьми" відповідно до Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010, а Замовник прийняти та оплатити їх. Виконавець зобов`язується надавати Послуги за попереднім замовленням Замовника.

З довідки від 11.11.2024 року, засвідченої підписом і печаткою ФОП ОСОБА_8 , вбачається, що за період з 10 вересня 2024 року по 10 листопада 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Висновку про комплексну реабілітаційну психолого-педогогічну оцінку розвитку особи №ІРЦ-85238/2023/397731 від 3 квітня 2023 року та Індивідуальної програми реабілітації інваліда №32 від 21 лютого 2023 року, надавалися платні послуги. Оплата реабілітації за вказаний період в сумі склала 7750,00 грн.

Окрім цього, до матеріалів справи додано відповідь на лист 18.02.2025 р. № 55/1-39 про надання інформації та документів щодо витрат на лікування та реабілітацію ОСОБА_4 в ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна» за період з 30.09.2024 р. по 11.10.2024 року з якого вбачається, що загальна вартість на реабілітацію/лікування з проживанням та хачуванням ОСОБА_4 та супроводжуючої особи ОСОБА_1 становила 44410,00 грн. з яких 15 720,00 грн. компенсовано державою відповідно до договору №26180956/P24/66 від 05.09.2024 року про забезпечення дитини реабілітаційними послугами укладений між Личаківським відділом соціального захисту Управління соцзахисту захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Клінікою.

З довідки долученої до матеріалів вбачається, що оплата в сумі 28 690,00 грн. за стаціонарне лікування здійснено платіжною карткою, 02.10.2024р. в сумі - 4690,00 (чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 00 копійок); 07.10.2024p. в сумі - 19 780,00 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят 00 копійок) та 08.10.2024р. в сумі - 4220,00 (чотири тисячі двісті двадцять гривень 00 копійок).

До матеріалів також долучено акт-приймання робіт № 2797 від 11.11.2024 р., який підписаний позивачкою, ОСОБА_1 , з якого вбачається сплата 28 690,00 грн.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що понесені нею витрати є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України.

Згідно з вимогами ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. Відтак, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках, а отже зазначена вимога підлягає до часткового задоволення, тобто в розмірі 18220,00 грн.

З приводу позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 додаткових виплат на майбутнє заплановане лікування спільної дитини ОСОБА_4 в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна з 3 березня 2025 року одноразово у сумі 44410,00 грн., суд приходить до наступного висновку.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 640/15771/19 зазначено, що «одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (частина перша статті 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення».

Подібні висновки щодо застосування статті 185 СК України викладено у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 13 липня 2022 року у справі № 766/22653/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою долучено копію запрошення ОСОБА_4 на курс лікування за системою нейрофізіологічної реабілітації з 03 березня 2025 року по 14 березня 2025 року в м. Трускавець в Міжнародній реабілітаційній клініці Козявкіна. Дане запрошення не є достатнім доказом, який би підтвердив понесення реальних витрат у майбутньому на курс реабілітації. Інших належних і допустимих доказів можливого понесення відповідних витрат суду не надано.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеної позовної вимоги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, з відповідача належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної позовної вимоги в сумі 938,29 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 180, 185 СК України, ст.ст. 76, 80, 81, 89, 133, 141 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на лікування спільної дитини ОСОБА_4 , одноразово в розмірі 18220,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір на користь Державного бюджету України в розмірі 938,29 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Нор Н.В.