Провадження № 2-о/470/8/25
Справа № 470/977/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю заявниці ОСОБА_1 , представника Міністерства оборони України Тищенко М.С., секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 20 березня 2025 року в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2024 року заявниця звернулася до суду з відповідною заявою, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", яка підписана її представником - ОСОБА_2 , діючої на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 04 жовтня 2024 року № 1576.

В заяві зазначено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2011 року та фактично до моменту зникнення останнього безвісти. Від сумісного проживання мають трьох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі разом вони проживали та були зареєстровані по АДРЕСА_1 . 18.09.2023 вона отримала сповіщення №70 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому зазначалось, що її чоловік, стрілець-помічник гранатометника І аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти 29 серпня 2023 року в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області. Заявниця позбавлена можливості звернутися за отриманням виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, оскільки їх шлюб з ОСОБА_3 не був офіційно зареєстрований, внаслідок чого змушена звернутися до суду за встановленням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу її ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 09 серпня 2011 року до 29 серпня 2023 року.

Заявниця в судове засідання з`явилась, вимоги викладенні у заяві підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Суду пояснила, що з 2011 року проживала разом із ОСОБА_3 , без реєстрації шлюбу у с.Романівка Баштанського району Миколаївської області, у будинку що належав її бабі. Вони вели спільний бюджет, побут, є батьками трьох спільних неповнолітніх дітей. Вона не працювала, ОСОБА_3 постійної роботи не мав, працював на тимчасових підробітках. У червні 2023 року ОСОБА_3 було призвано на військову службу під час мобілізації, однак у серпні 2023 року вона отримала сповіщення про його зникнення безвісти внаслідок мінометного обстрілу бойових позиції у Бахмутському районі Донецької області. Після зникнення ОСОБА_3 вона почала сильно випивати, через що за рішенням суду її позбавлено батьківських прав щодо трьох неповнолітніх дітей. Зараз двоє дітей перебувають у прийомній сім`ї, а найменша дитина, яка має статус дитини з інвалідністю, знаходиться у спеціалізованому інтернаті. Наразі вона проживає у м.Миколаєві, оскільки будинок у якому вони мешкали є непридатним для проживання, працевлаштувалася та вирішує питання щодо встановлення днів побачень з дітьми. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне їй для отримання грошового забезпечення як члену сім`ї безвісно відсутнього військовослужбовця, оскільки ОСОБА_3 вона вважала своїм чоловіком, а шлюб вони мали намір зареєструвати у майбутньому.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, до суду направив пояснення у яких посилаючись на те, що військова частина не може а ні підтвердити, а ні спростувати факт проживання однією сім`єю заявниці із ОСОБА_3 , поклався при вирішенні вказаного питання на розсуд суду, а розгляд справи просив здійснювати за його відсутності (а.с.102-105).

Представник Міністерства оборони України Тищенко М.С., в судове засідання з`явилась, проти вимог заявниці заперечувала, посилалась на те, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували що вона перебувала зі ОСОБА_3 дійсно у сімейних відносинах, у яких мали спільне майно, харчування, бюджет, витрати, а тому просила суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( а.с.114-121).

Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи по справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м.Новоград Волинський, Житомирської області зник на території бойових дій (під час воєнний дій), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин ( а.с.18).

18 вересня 2023 року заявниця отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї № 70, про те, що ОСОБА_3 , стрілець помічник гранатометника 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 6 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 29 серпня 2023 року, в результаті ворожого мінометного обстрілу бойових позицій поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області (а.с.13-14).

З повного витягу № 2 від 10 січня 2025 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 убачається, що його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позбавленні щодо нього батьківських прав на підставі рішення Новоград Волинського міського суду від 13.10.1997 року (а.с.159-162).

За інформацією Березнегуватського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області від 30.10.2024 року №449/23.2-22, ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебував (а.с.64).

З копій свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 убачається, що їх батьком записаний ОСОБА_3 , а матір`ю заявниця по справі ОСОБА_1 ( а.с.10-12).

Адресою місця реєстрації ОСОБА_3 , з 23 листопада 2017 року за даними його паспорту громадянина України є АДРЕСА_1 ( а.с.34-39).

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 3 Сімейного Кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що:«вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона, на що наголошено у пункті 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявниця, з 21 травня 2013 року була зареєстрована та також проживала, за адресою АДРЕСА_1 (даних щодо власника будинку матеріали справи не містять), однак доказів які б підтверджували ті обставини, що вона разом з ОСОБА_3 утримували зазначений будинок, господарювали у ньому, мали спільний побут, здійснювали ремонтні роботи, купували меблі, побутове обладнання і техніку, сплачували комунальні послуги, тримали господарство, заявниця не надала. Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що на теперішній час житловий будинок у якому вони проживали, непридатний для проживання, оскільки напівзруйнований, що спростовує її доводи що вони спільно зі ОСОБА_3 облаштовували свій побут, дбали про належний стан будинку для проживання у ньому сім`єю з малолітніми дітьми. При цьому, доводи про руйнування будинку внаслідок бойових дій суд відхиляє як недоведені, оскільки заявниця не надала письмових доказів того, що житловий будинок було зруйновано у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, крім цього, загальновідомою є обставина, що у с.Романівка Баштанського району Миколаївської області активні бойові дії не відбувалися взагалі.

В судовому засіданні заявниця також пояснювала, що проживаючи в с.Романівка Баштанського району Миколаївської області ніде не працювала, а ОСОБА_3 також постійної роботи не мав, іноді працював на тимчасових підробітках, за такого її твердження про наявність у них спільного бюджету, доходів та витрат необхідних для утримання родини суд вважає недоведеними.

З матеріалів справи та пояснень заявниці слідує, що вона та ОСОБА_3 записані батьками трьох неповнолітній дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Натомість судом встановлено, що рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2023 року заявницю позбавлено батьківських прав щодо зазначених трьох неповнолітніх дітей, у зв`язку з систематичним невиконанням батьківських обов`язків та стягнуто з неї аліменти на їх утримання. З вказаного рішення суду убачається, що службою у справах дітей Березнегуватської селищної ради під час неодноразових обстежень умов проживання ОСОБА_1 за період з жовтня 2022 року по 04 липня 2023 року було встановлено, що заявниця зловживала алкогольними напоями, вихованням і доглядом за дітьми не займалась, не дбала про них, найменшого сина ОСОБА_10 , який є дитиною з інвалідністю необхідним лікуванням не забезпечувала, а відвідування дитиною лікарні "ОХМАТДИТ" відбулося лише за втручання Служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради. Діти не відвідували школи, не мали приготовленої їжі. Житло за місцем їх проживання не відповідало санітарно гігієнічним умовам, через безлад, сморід і бруд, потребувало ремонту, діти були позбавленні можливості вирішити елементарні гігієнічні потреби, не мали змоги навіть помитися, запасів продуктів харчування як і приготовленої їжі не було, з наявних продуктів харчування були лише надані як гуманітарна допомога. Щодо ОСОБА_3 у зазначеному рішенні суду судом було встановлено, що він співмешкав з ОСОБА_1 , однак вихованням і доглядом за дітьми не займався. Встановленні у рішенні суду обставини, на переконання суду, спростовують доводи ОСОБА_1 що вона разом із ОСОБА_3 , як батьки дбали про спільних дітей, забезпечували їх необхідним.

З огляду на викладене суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 які в судовому засіданні пояснювали, що ОСОБА_1 з 2011 року проживала разом із ОСОБА_3 та спільними дітьми однією сім`єю, тримали господарство, спільно працювали, упорядковували подвір`я, купували побутові прилади, оскільки вказані свідки зокрема пояснили, що в близьких стосунках з заявницею не перебували, вдома у них ніколи не були. Показання цих свідків носять загалом узагальнюючий характер, стосуються здебільшого констатації того, що свідки бачили, як ОСОБА_3 грався з сином, як ОСОБА_1 прала речі, та вони разом ходили на роботу, без зазначення конкретного періоду часу, року, коли таке мало місце. Крім цього, показання цих свідків суперечать іншим доказам дослідженим під час судового розгляду, зокрема і обставинам встановленим рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2023 року, ухваленого у присутності ОСОБА_1 , яка визнала позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та жодної обставини не заперечувала.

Щодо довідки виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради 17 вересня 2024 року № 117/19.1-07, то суд не вважає її належним доказом проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, оскільки окрім даних що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 записані батьками дітей, довідка не містить інформації на підставі якої староста Новоукраїнського старостинського округу № 4 Щербина І. дійшов висновку про ведення ними спільного господарства та виховування дітей (а.с.15).

Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 25 вересня 2024 року у справі № 461/8250/20 - встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому, має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.

Натомість судом під час судового розгляду не встановлено обставин, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вважали себе саме подружжям, чоловіком і дружиною, піклувалися один про одного та спільних дітей, виховували їх, виконували щодо них батьківські обов`язки, спільно відпочивали, проводили дозвілля, мали сімейний бюджет, здійснювали спільні витрати для забезпечення потреб саме сім`ї, придбавали спільне майно, речі побуту, оскільки заявниця не надала належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на наявність між нею і ОСОБА_3 відносин, притаманних подружжю.

У постанові від 30 серпня 2023 року у справі № 363/3231/18 (провадження № 61-2801св23) Верховний Суд в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначав, що лише факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів.

Також на думку суду запис у свідоцтвах про народження дітей батьком ОСОБА_3 , за відсутності доказів наявності між ним та дітьми відносин притаманних саме сімейним стосункам, як і доказів виконання ними спільно з ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо дітей, не може слугувати беззаперечним доказом спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю.

З огляду на викладене вище суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 за недоведеністю вимог щодо спільного проживання зі ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст.10, 13, 258, 263-265,268, 280-283,315-319 ЦПКУкраїни, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи по справі військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 - адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересовані особи по справі:

Міністерство оборони України адреса місцезнаходження: індекс 03168, просп.Повітрофлотський, буд. № 6 м.Київ, .

Військова частина НОМЕР_1 адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДПОУ НОМЕР_4 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повний текст рішення суду складено 31 березня 2025 року.