ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/568/25 Справа № 173/66/24 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

27 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.,

суддів:Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Із вказаним рішенням суду не погодилась відповідачка, та подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору у розмірі 4026 грн.

29 жовтня 2024 року від позивачки надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення йому відповідної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2024 року судом першої інстанції було ухвалено оскаржуване рішення, копію якого відповідачка отримала 11 липня 2024 року та зі скаргою звернулась 09 серпня 2024 року, тобто в межах тридцяти денного строку з дня отримання копії рішення, а тому апеляційний суд вважає, що строку на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та він піддягає поновленню.

З матеріалів справи вбачається, що у заяві від 29 жовтня 2024 року відповідачка ставила питання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 було продовжено строку для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 29 серпня 2024 року, в частині сплати судового збору, та зазначено, що до заяви про звільнення не було надано належних доказів майнового стан.

Згідно ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано початок.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали суду від 11 листопада 2024 року була направлена відповідачці на її адресу: АДРЕСА_1 , однак 10 грудня 2024 року поштовий конверт повернувся за зворотною адресою, «За закінченням терміну зберігання».

06 січня 2025 року вказана ухвала суду була повторно направлена на адресу відповідачки, однак 27 січня 2025 року поштовий конверт повернувся за зворотною адресою, «За закінченням терміну зберігання».

11 лютого 2025 року вказана ухвала суду була втретє направлена на адресу відповідачки, однак 06 березня 2025 року поштовий конверт повернувся за зворотною адресою, «За закінченням терміну зберігання».

Станом на 27 березня 2025 року судовий збір не сплачено.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Указане узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

Також, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain», заява № 11681/85).

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Данні положення кореспондуються з положеннями ч.1 ст. 44 ЦПК України, в якій зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року,має розумітися у світлі преамбули Конвенції,у відповідній частині якої зазначено,що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня1989 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки, на даний час ухвала Дніпровського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року не виконана, апеляційна скарга ОСОБА_1 вважається неподаною та підлягає поверненню, та враховуючи, що строк на апеляційне оскарження рішення відповідачкою було пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Керуючись ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року, вважати неподаною та повернути заявнику.

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повернути до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська