Справа №: 343/296/25
Провадження №: 2/343/285/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2025 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Керніцького І. І.,
секретаря Оленюк Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати укладений між ним та відповідачем шлюб, що зареєстрований 11 січня 1998 року виконавчим комітетом Розточківської сільської ради в Івано-Франківській області, актовий запис № 1. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , яка на даний час є повнолітньою. З 2008 року їхні відносини з дружиною почали поступово погіршуватися. З 2011 року між ними фактично перестало існувати взаєморозуміння щодо цінностей сімейного життя. Будь-які способи примирення не дали бажаних результатів, оскільки у них протягом зазначеного часу почали поступово проявлятися різні погляди щодо сімейного життя взагалі та, зокрема, на їхні батьківські права та обов`язки стосовно їхньої дочки. В 2012 році дружина забрала дочку та всі документи та повернулася проживати до родинного будинку. У травні 2019 року дружина для подальшого проживання та працевлаштування до Республіки Польща.
Позивач в судове засідання не прибув, звернувся до суду заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач відзиву на позов не подавала, в судове засідання не з`явилася.
Суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заявлений позов належить до задоволення з наступних підстав.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та в рішенні від 27 листопада 1992 року в справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Аналіз норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.01.2025 року (а.с. 8), сторони по справі 11 січня 1998 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Розточківської сільської ради, про що складено відповідний актовий запис № 1.
В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, сторони тривалий час спільно не проживають, що стало причиною розпаду їхньої сім`ї.
За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, а тому позов слід задоволити.
На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11 січня 1998 року виконавчим комітетом Розточківської сільської ради в Івано-Франківській області, свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 , актовий запис № 1, розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 11 липня 2019 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду І.І. Керніцький