Справа № 147/448/25
Провадження № 6/147/4/25
УХВАЛА

28 березня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області подання головного державного виконавця Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Клопотун Є.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року головний державний виконавець Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-746 від 22.08.2007, що виданий Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2006 р.н. у розмірі частини всіх видів доходу заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.08.2007 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження по виконанню даного виконавчого документа відкрито 05.09.2007. Боржником аліменти не сплачуються з дня відкриття виконавчого провадження. Станом на 01.03.2025 сукупний розмір боргу по сплаті аліментів становить 187683,21 грн.

Старший державний виконавець зазначає, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження у спосіб, встановлений ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому документі, що і було здійснено державним виконавцем. Однак, ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з`явився, тому неможливо вжити примусових заходів для належного стягнення боргу. Також, вжитими заходами не виявлено майна, яке б належало боржнику і на яке можна звернути стягнення. Останній за місцем реєстрації відсутній, що підтверджується актами державного виконавця, тому головний державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

В судове засідання головний державний виконавець Клопотун Є.С. не з`явився. В прохальній частині подання міститься клопотання про розгляд справи без участі представника відділу ДВС.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ЦПК України.

Стягувач ОСОБА_2 також не з`явилася у судове засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, у березні 2024 року головний державний виконавець Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Клопотун Є.С. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 . До подання долучив:

копію виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.08.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

копію постанови відділу ДВС Оратівського районного управління юстиції від 05.09.2007 про відкриття виконавчого провадження №466807;

копію відповіді на запит №249250006 від 04.02.2025 до Пенсійного фонду України, з якого вбачається, що останній місяць та рік роботи ОСОБА_1 01.03.2023 в Тростянецькій селищній комунальній установі з благоустрою;

копію виклику державного виконавця без дати та номеру реєстрації з вимогою про явку ОСОБА_1 до виконавця 03.02.2025 о 10.00 год;

копію акту державного виконавця від 21.01.2025 про відсутність боржника за адресою АДРЕСА_1 ;

інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.02.2025 №411377016 в якій відсутня інформація про реєстрацію за фізичною особою з РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого права власності на нерухоме майно;

розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 04.02.2025;

лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №522 від 06.02.2025 про те, що ОСОБА_1 , станом на 05.02.2025, на військову службу під час мобілізації ними не призивався;

лист начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Вінницькій області від 04.03.2025 №60308-2025 зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 у місцях позбавлення волі та у розшуку не перебуває.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У ч. 1 ст. 438 ЦПК України зазначено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Так, головним державним виконавцем не надано доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, довідки-розрахунку заборгованості чи інших офіційних документів державного виконавця.

Мотивуючи дане подання, державний виконавець вказує на те, що боржник не з`явився до відділу ДВС на виклик державного виконавця. Проте, суду не надано жодних доказів того, що боржнику ОСОБА_1 було відомо про вказаний виклик державного виконавця та що, взагалі, такий виклик направлявся боржнику.

Так, до подання, у якості підтвердження направлення боржнику виклику державного виконавця, додано копію виклику державного виконавця із з вимогою про явку ОСОБА_1 до виконавця 03.02.2025 о 10.00 год. Проте, така копія оцінюється судом критично, оскільки неможливо встановити чи дійсно даний виклик направлявся боржнику Також він не містить ні дати, ні вихідного номеру.

Не надано суду і копію постанови про відкриття виконавчого провадження саме Тростянецько-Ладижинським відділом державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від явки до державного виконавця покладений саме на останнього.

Однак, всупереч зазначеному, головним державним виконавцем Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Клопотун Є.С. факт умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від явки до ДВС не доведений належними та переконливими доказами. А сам по собі факт невиконання покладених на боржника зобов`язань не може бути підставою для оголошення боржника в розшук.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, належним підтвердженням отримання особою виклику або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розписка особи про отримання виклику, в тому числі і в поштовому повідомленні, будь-які інші дані, що підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом, або відмови у їх триманні.

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місця знаходження боржника - фізичної особи або дитини, а саме: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел.

Варто також зауважити, що підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт.

До подання долучено акт від 21.01.2025, , в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 відсутній.

Суд звертає увагу, що вищезазначений акт держаного виконавця складений без дотримання вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 р. №512/5, зокрема він складений без участі понятих чи свідків, які могли б підтвердити факт, встановлений у акті, тому оцінюється критично.

У матеріалах справи відсутні докази вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів щодо встановлення місця проживання боржника з метою ефективного здійснення виконавчих дій по виконанню рішення суду або докази того, що вжиті заходи були безрезультатні і не здобуто ніякої інформації про місцезнаходження боржника ОСОБА_1 .

Відтак, сам лише по собі факт того, що боржник не перебуває за місцем своєї реєстрації чи проживання в той час, коли здійснював вихід державний виконавець, не створює підстав для оголошення боржника у розшук.

Також, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 64/261/5 затверджено Порядок взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів. Частиною 4 розділу V вказаного Порядку встановлено, що за рішенням суду та у встановленому законодавством порядку органи (підрозділи) поліції здійснюють розшук боржника чи дитини.

В заяві про розшук боржника державний виконавець не вказує, якому органу необхідно доручити виконання ухвали про розшук боржника.

За підсумками дослідження долучених до подання матеріалів суд дійшов висновку, що державним виконавцем не доведено наявності обставин, які на теперішній час є підставою для оголошення розшуку боржника, а тому подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні головного державного виконавця Тростянецько-Ладижинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Клопотун Є.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя О.А. Натальчук