ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3719/25 Справа № 203/6908/24 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Дніпро апеляційну скаргуОбласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року у цивільній справі за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, (суддя першої інстанції Ханієва Ф.М.),

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненрго» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу в якій просило видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за теплову енергію.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Обласного Комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та подала апеляційну скаргу, в якій наголошує на тому, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а також звертає увагу на те, що судом належним чином не досліджено доказі у справі, а саме документи, які підтверджують права власності боржниці та умовно з`ясовано її місце реєстрації.

ОСОБА_2 просила ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, в даній справі оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу, то справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» відмовлено у видачі судового наказу.

В оскаржуваній ухвалі суд посилався на те, що з відділу реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради, надійшла відповідь, відповідно до якої ОСОБА_1 , була знята з реєстраційного обліку за місцем постійної реєстрації.

Колегія суддів часткового погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною 9 статті 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Однак, апеляційний суд зауважує, що вказана норма застосовується у взаємозв`язку з частинами 4, 5, 6, 7, 8 статті 165 ЦПК України, в яких зазначено таке.

Суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (частина 4 статті 165 ЦПК України).

Як передбачено частиною 5 статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до частини 6 статті 165 ЦПК України інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина 7 статті 165 ЦПК України).

Згідно із частиною 8 статті 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу (частина 9 статті 165 ЦПК України).

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду (ч. 6 ст. 165 ЦПК України).

Отже, встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи боржника має значення для визначення підсудності справи.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року, яким змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

У заяві, адреса ОСОБА_1 була вказана: АДРЕСА_1 .

Також до вказаної заяви було надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого боржник є власницею вищевказаною квартири.

Крім того, до заяви було надано розрахунок заборгованості гр. ОСОБА_1 за надану теплову енергію за адресою, АДРЕСА_1 , за період з січня 2022 року по жовтень 2024 року.

Разом з тим, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом першої інстанції не було здійснено запит до Єдиного демографічного реєстру та не було зроблено запит до Міністерства соціальної політики України щодо місця реєстрації боржника у тому числі як внутрішньо переміщеної особи, а тому колегія суддів вважає, що висновок суду про відмову у видачі судового наказу є передчасним.

Також, колегія суддів виходить з того, що наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про видачу судового наказу порушив вищезазначені норми процесуального права та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів позову до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись статтями 367- 369, 379, 381-384 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: