КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 2-ві/824/29/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної Алли Альбертівни про відвід судді Київського апеляційного суду Кашперської Тамари Цезарівни від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - Дівіної А.А. про внесення виправлень у рішення суду залишено без задоволення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - Дівіної А.А. про внесення виправлень у рішення суду задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - Дівіної А.А. про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідачка в особі представника - Дівіної А.А. подала апеляційні скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2024 року та протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02 грудня 2024 року, 09 грудня 2024 року, 17 лютого 2025 року визначено колегію суддів для розгляду апеляційних скарг відповідачкиу складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Кашперська Т.Ц., судді, які входять до складу колегії: Фінагеєв В.О., Яворський М.А.

У зв`язку із надходженням апеляційних скарг, матеріали справи № 761/13612/24 неодноразово були витребувані Київським апеляційним судом із суду першої інстанції (03 грудня 2024 року, 12 грудня 2024 року, 26 грудня 2024 року, 22 січня 2025 року, 11 лютого 2025 року, 27 лютого 2025 року) та лише 17 березня 2025 року надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у складі колегії суддів: головуючого судді (судді-доповідача) - Кашперської Т.Ц., суддів: Фінагеєва В.О., Яворського М.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - Дівіною А.А., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року.

Заяви ОСОБА_1 , подані її представником - Дівіною А.А., про постановлення ухвали щодо усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва залишено без задоволення.

Відмовлено у прийнятті доповнень до апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданих її представником - Дівіною А.А., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року та повернуто їх заявникові.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року у складі судді-доповідача - Кашперської Т.Ц. апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником - Дівіною А.А., на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та від 13 січня 2025 року залишено без руху та встановлено строк тривалістю десять днів з дня вручення копій ухвал для виправлення зазначених у них недоліків.

24 березня 2025 рокудо апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. про відвід судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. від розгляду цивільної справи № 761/13612/24 за апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року з підстав передбачених, пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заявлений відвід представник відповідачки обґрунтувала тим, що ухвалою судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. від 20 березня 2025 року у справі № 761/13612/24 відмовлено у прийнятті доповнень до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року у зв`язку із пропуском строку для подання таких доповнень.

Не дивлячись на те, що датою постановлення вказаної ухвали зазначено 20 березня 2025 року, ухвала підписана кваліфікованим цифровим підписом судді Кашперської Т.Ц. 21 березня 2025 року. Враховуючи положення ч. 7 ст. 268 ЦПК України, згідно якої рішення суду підписується всім складом суду у день його складення, датою складання ухвали є не 20 березня 2025 року, а 21 березня 2025 року.

У зв`язку з тим, що зазначене не відповідає обставинам справи та наданим доказам, вважає, що дії судді Кашперської Т.Ц. викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, що є підставою для відводу судді.

Так, 27 листопада 2024 року адвокат Дівіна А.А. звернулася до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року, якою виправлено описку в рішенні суду щодо адреси місця проживання ОСОБА_1 .

Адвокат Дівіна А.А. 01 грудня 2024 року звернулася до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки щодо дати складання повного тексту судового рішення.

08 грудня 2024 року адвокат Дівіна А.А. в інтересах ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/13612/24, в якій зазначила, що у зв`язку з ненаданням адвокату копій протоколів, технічних записів всіх судових засідань, не ознайомленням адвоката з ухвалами суду за результатами розгляду зауважень до протоколів судових засідань та ухвалою суду за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, а також у зв`язку з тим, що Київським апеляційним судом не розглянуто апеляційну скаргу від 27 листопада 2024 року на ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки та апеляційну скаргу від 01 грудня 2024 року на ухвалу суду про задоволення заяви про виправлення описки, у адвоката відсутня можливість подати апеляційну скаргу на судове рішення в повному обсязі.

Враховуючи зазначене, адвокат Дівіна А.А. просила суд забезпечити право ОСОБА_1 доповнити або змінити апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, доповнення до якої будуть подані в межах строку на апеляційне оскарження.

Київським апеляційним судом станом на 19 грудня 2024 року в порушення ч. 2 ст. 359 ЦПК України не прийнято та не відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами адвоката Дівіної А.А. на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року про виправлення описки в рішенні суду щодо адреси місця проживання ОСОБА_1 та відмову у виправлені описки в рішенні суду щодо дати складання повного тексту судового рішення.

Тобто майже через чотири місяці з дня подання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції від 26 листопада 2024 року, в порушення ч. 6 ст. 357 ЦПК України 20 березня 2025 року суддя Кашперська Т.Ц. постановила ухвали про залишення апеляційних скарг без руху. При цьому, не дивлячись на те, що датою постановлення ухвал зазначено 20 березня 2025 року, згідно протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, вказані ухвали підписані суддею Кашперською Т.Ц. в підсистемі «Електронний суд» 21 березня 2025 року.

Оскільки станом на 19 грудня 2024 року адвокату Дівіній А.А. за її заявами судом першої інстанції не були надані копії протоколів, технічних записів всіх судових засідань, не ознайомлено з ухвалами суду за результатами розгляду зауважень до протоколів судових засідань, ухвалою суду за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, вона в межах строку на апеляційне оскарження 19 грудня 2024 року подала до Київського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що оскільки згідно ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду підписується всім складом суду у день його складення, датою складання повного тексту судового рішення є не 08 листопада 2024 року, а 19 листопада 2024 року.

Незважаючи на те, що доповнення до апеляційної скарги були подані в строк на подання апеляційної скарги, суддя Кашперська Т.Ц. відмовила в поновленні строку на подання доповнень до апеляційної скарги, при тому що адвокатом Дівіною А.А. не висувалося прохання поновлення строку на подання доповнень. Тим самим суддя Кашперська Т.Ц. вийшла за межі диспозитивності цивільного судочинства і розглянула питання, яке до розгляду не ставилося. При цьому повністю проігнорувавши і не давши оцінки доводкам щодо подання доповнень до апеляційної скарги у встановлений строк, тому що відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду підписується всім складом суду у день його складення, з накладанням кваліфікованого електронного підпису судді згідно абз. 2 ч. 8 ст. 259 ЦПК України.

Також в доповненнях до апеляційної скарги адвокат просила Київський апеляційний суд постановити ухвалу із зазначенням строку, протягом якого Шевченківський районний суд м. Києва має усунути недоліки, а саме розглянути зауваження адвоката Дівіної А.А. від 26 листопада 2024 року до протоколу судового засідання щодо відсутності у протоколі судового засідання від 22 серпня 2024 року та аудіозаписі судового засідання від 22 серпня 2024 року відомостей стосовно ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, повних відомостей про проведення підготовчого судового засідання та ухвали про перехід до розгляду цивільної справи № 761/13612/24 за правилами спрощеного позовного провадження, і за результатами розгляду постановити ухвалу.

Крім того, 19 грудня 2024 року адвокат Дівіна А.А. подала до Київського апеляційного суду заяву про постановлення ухвали про усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва, в якій просила зобов`язати суд першої інстанції ознайомити адвоката Дівіну А.А. з протоколами, аудіозаписами всіх судових засідань, а також ухвалами (включаючи протокольні), постановленими у процесі розгляду справи шляхом їх завантаження до підсистеми «Електронний суд».

Тільки 13 січня 2025 року, майже через два місяці після подання заяви про ознайомлення з протоколами та аудіозаписами всіх судових засідань, поданої 17 листопада 2024 року, адвокату Дівіній А.А. надано для ознайомлення протокол та аудіозапис судового засідання від 07 листопада 2024 року в справі № 761/13612/24, ознайомившись зі змістом яких, нею було виявлено, що протокол судового засідання, невід`ємною частиною якого є аудіозапис, не містить оголошення суддею Фроловою І.В. тексту вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини судового рішення. У зв`язку із зазначеним, адвокат Дівіна А.А. 19 січня 2025 року звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про постановлення ухвали про усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва із зазначенням строку усунення таких недоліків, а саме зобов`язати суд здійснити перевірку аудіозапису судового засідання від 07 листопада 2024 року, що знаходиться на централізованому файловому сховищі та в автоматизованій системі документообігу суду, і співставити його з тим аудіозаписом судового засідання, що завантажено до підсистеми «Електронний суд», з метою виявлення фактичної відсутності оголошення тексту вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини судового рішення в аудіозаписі судового засідання; зобов`язати суд у разі виявлення технічної помилки при завантаженні аудіозапису з централізованого файлового сховища до підсистеми «Електронний суд», що призвела до завантаження лише частини аудіозапису, надати адвокату Дівіній А.А. для ознайомлення повний аудіозапис судового засідання від 07 листопада 2024 року, що зберігається в централізованому файловому сховищі з оголошеною вступною, описовою, мотивувальною та резолютивною частиною судового рішення через підсистему «Електронний суд».

14 березня 2025 року адвокат Дівіна А.А. звернулася повторно до Київського апеляційного суду із заявою про постановлення ухвали про усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва.

14 березня 2025 року адвокат Дівіна А.А. подала до Київського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2025 року, якою було відмовлено у задоволенні зауважень адвоката на протокол та аудіозапис судового засідання, поданих 18 січня 2025 року.

Не дивлячись на те, що в ухвалі про розгляд зауважень щодо протоколу судового засідання датою її прийняття вказано 29 січня 2025 року, зазначена ухвала в підсистемі «Електронний суд» підписана кваліфікованим електронним підписом судді Фролової І.В. 03 березня 2025 року, отже датою постановлення ухвали, згідно ч. 5, 7 ст. 268 ЦПК України, є 03 березня 2025 року, а не 29 січня 2025 року, як зазначено в ухвалі. До Електронного суду вказана ухвала надійшла 04 березня 2025 року.

Враховуючи, що ухвала за результатами розгляду зауважень до протоколу та аудіозапису судового засідання не оскаржуються окремо від судових рішень, а заперечення на такі ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду, 14 березня 2025 року адвокат Дівіна А.А. в межах строку на апеляційне оскарження фактично подала апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва за результатами розгляду зауважень на протокол судового засідання, про що зазначено у назві, при цьому строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду починався з 04 березня 2025 року, тобто наступний день за днем постановлення ухвали, а закінчувався 18 березня 2025 року.

В свою чергу, суддя Кашперська Т.Ц., відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року за результатами розгляду зауважень на протокол судового засідання, не дослідила та не надала оцінки доводам адвоката щодо того, що оскаржувана ухвала Шевченківського районного суду м. Києва за результатами розгляду зауважень на протокол судового засідання підписана суддею Фроловою І.В. кваліфікованим цифровим підписом 03 березня 2025 року, тому апеляційна скарга на ухвалу суду подана без порушення строку на апеляційне оскарження.

Саме суд першої інстанції порушив строк розгляду зауважень на протокол судового засідання, проте Київський апеляційний суд в особі судді Кашперської Т.Ц. відповідальним за це робить ОСОБА_1 , позбавляючи її права доступу до суду.

В подальшому, 21 березня 2025 року адвокат Дівіна А.А. звернулася повторно до Київського апеляційного суду із заявою про постановлення ухвали щодо усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва, обґрунтовуючи заяву тим, що станом на 21 березня 2025 року Київським апеляційним судом не постановлено ухвали про усунення недоліків, зауваження на протокол судового засідання, подані 26 листопада 2024 року, не розглянуто Шевченківським районним судом м. Києва.

Крім того, 22 березня 2025 року адвокат Дівіна А.А. звернулася повторно до Київського апеляційного суду із заявою про постановлення ухвали щодо усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва, обґрунтовуючи заяву тим, що станом на 22 березня 2025 року Київським апеляційним судом не постановлено ухвали про усунення недоліків, а в матеріалах справи в підсистемі «Електронний суд» відсутній аудіозапис судового засідання від 07 листопада 2024 року з оголошеною вступною, описовою, мотивувальною та резолютивною частиною судового рішення.

Виходячи із зазначеного вище, доповнення до апеляційної скарги від 19 грудня 2024 року адвокат Дівіна А.А. подала у встановлений законом строк на апеляційне оскарження, оскільки датою складання повного тексту судового рішення є 19 листопада 2024 року, тобто момент підписання суддею Фроловою І.В. рішення кваліфікованим цифровим підписом в підсистемі «Електронний суд». Перебіг строку на подання доповнень до апеляційної скарги розпочинався 20 листопада 2024 року та закінчувався 19 грудня 2024 року.

Разом із тим, суддя Кашперська Т.Ц. відмовила у прийнятті доповнень до апеляційної скарги від 19 грудня 2024 року, посилаючись на те, що апеляційний суд не має права вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на внесення змін чи доповнень до апеляційної скарги. Однак в апеляційній скарзі та в доповненнях до неї від 19 грудня 2024 року адвокат Дівіна А.А. не просила поновити їй пропущений строк, оскільки строк пропущено не було. Адвокат просила забезпечити ОСОБА_1 її право доповнити або змінити апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження. Тобто адвокат просила забезпечити ОСОБА_1 її конституційне право на доступ до суду.

При цьому адвокат Дівіна А.А. неодноразово зверталася до Київського апеляційного суду із заявами про постановлення ухвали про усунення недоліків судом першої інстанції, в яких постійно зазначала, що Шевченківським районним судом м. Києва не розглянуті зауваження на протокол та аудіозапис судового засідання, подані 26 листопада 2024 року; протокол судового засідання від 07 листопада 2024 року, невід`ємною частиною якого є аудіозапис, не містить оголошеної судом вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини судового рішення; в підсистемі «Електронний суд» відсутній аудіозапис судового засідання від 07 листопада 2024 року з оголошеною вступною, описовою, мотивувальною та резолютивною частиною судового рішення.

Однак, не дивлячись на численні заяви адвоката Дівіної А.А., Київський апеляційний суд більше трьох місяців не вчинив жодних дій для забезпечення ОСОБА_1 її конституційного права на доступ до суду. Натомість, лише 21 березня 2025 року суддя Кашперська Т.Ц. постановила ухвалу, якою відмовила у прийнятті доповнень до апеляційної скарги від 19 грудня 2024 року, заздалегідь знаючи, що ця ухвала не підлягає касаційному оскарженню, тим самим фактично позбавила ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на доступ до суду.

Такі дії судді Кашперської Т.Ц., на думку представника відповідачки, свідчать про її упередженість та необ`єктивність, оскільки виходить, що суд першої інстанції може чинити як йому заманеться, не розглядати заяви адвоката та зауваження на протоколи судового засідання, не фіксувати судовий процес технічними засобами та зазначати, що датою складання повного тексту судового рішення є та дата, яку самовільно визначила суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., в той час як дата складання повного тексту судового рішення чітко зафіксована в «Електронному суді» протоколом створення та перевірки електронного цифрового підпису судді, яка не може бути поставлена на власний розсуд, проставляється підсистемою автоматично.

В той же час суддя Кашперська Т.Ц. не вчинила жодних дій для усунення недоліків Шевченківським районним судом м. Києва, тим самим покриваючи порушення судді Фролової І.В., відмовивши у прийнятті доповнень до апеляційної скарги від 19 грудня 2024 року, які були подані в строк на апеляційне оскарження, і не просто порушила право ОСОБА_1 на доступ до суду, а намагається цими діями перекласти відповідальність за свою бездіяльність та за дії судді Фролової І.В. на адвоката Дівіну А.А. та ОСОБА_1., зазначаючи про те, що строк на подання доповнень до апеляційної скарги пропущено, а апеляційний суд не вправі його поновлювати. Тоді, як адвокат Дівіна А.А. не пропустила строк на подання доповнень до апеляційної скарги, а отже і не просила поновити цей строк при поданні доповнень від 19 грудня 2024 року, а просила суд просто виконати належним чином його роботу та забезпечити право ОСОБА_1 на доступ до суду.

Крім того, суддя Кашперська Т.Ц. без виходу до нарадчої кімнати, фактично заздалегідь виразила своє відношення до апеляційної скарги адвоката Дівіної А.А. на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки, в якій зазначалося, що датою складання повного тексту судового рішення є 19 листопада 2024 року, коли судове рішення було підписано кваліфікованим цифровим підписом судді Фролової І.В. в підсистемі «Електронний суд», а не 08 листопада 2024 року, як це вказано в рішенні.

Виходячи із зазначеного, представник відповідачки вважає, що суддя Кашперська Т.Ц., відмовляючи в прийнятті доповнень до апеляційної скарги від 19 грудня 2024 року, які були подані в передбачений законом строк на апеляційне оскарження, проявила упередженість та необ`єктивність, не дослідила обставини, на які посилався адвокат, та викликала сумніви у її безсторонності, поклавши відповідальність за неправомірні дії судді Фролової І.В. на ОСОБА_1 , позбавивши останню права на доступ до суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у складі колегії суддів: головуючого судді (судді-доповідача) - Кашперської Т.Ц., суддів: Фінагеєва В.О., Яворського М.А., заяву представника ОСОБА_1 - Дівіної А.А. про відвід судді Кашперської Т.Ц. від розгляду апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнано необґрунтованою та передано для автоматизованого розподілу судді в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Після проведення 26 березня 2025 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями на виконання вимог статті 33 ЦПК України питання про відвід вирішується Київським апеляційним судом у складі судді Голуб С.А.

27 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дівіна А.А. надіслала до апеляційного суду клопотання про розгляд заяви про відвід судді Кашперської Т.Ц. за її обов`язкової участі.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на те, що представником відповідачки не наведено обґрунтованих підстав, пов`язаних з необхідністю призначення судового засідання, а питання про відвід судді за обов`язкової участі сторін не передбачено процесуальним законом, суд апеляційної інстанції відхиляє зазначене клопотання та здійснює розгляд заяви про відвід судді без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України. Зокрема, згідно із пунктом 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. представником відповідачки не підтверджена.

Зміст заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. про відвід від розгляду цієї справи судді-доповідача - Кашперської Т.Ц., на думку апеляційного суду, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності цієї судді, а фактично зводиться до незгоди сторони відповідача із процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції у складі колегії із трьох суддів в ухвалі від 20 березня 2025 року про відкриття апеляційного провадження, яким залишено без задоволення її заяви про постановлення ухвали щодо усунення недоліків судом першої інстанції, а також відмовлено у прийнятті та повернуто доповнення до апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року.

Апеляційний суд відмічає, що незгода представника відповідачки із процесуальними рішеннями колегії суддів, що прийняті в межах їх повноважень, реалізованих згідно з вимогами чинного процесуального законодавства, не може слугувати підставою для відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості судді-доповідача - члена колегії у справі.

Доводи адвоката Дівіної А.А. про порушення суддею Кашперською Т.Ц. процесуальних строків при постановленні ухвал про відкриття апеляційного провадження та про залишення апеляційних скарг без руху є необґрунтованими з огляду на те, що неодноразово витребувані в суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 761/13612/24 надійшли до Київського апеляційного суду лише 17 березня 2025 року, а вищевикладені ухвали постановлені 20 березня 2025 року в межах п`ятиденного строку з дня надходження справи до суду.

Посилання представника відповідачки на те, що дата постановленої судом апеляційної інстанції ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (20 березня 2025 року) не збігається із датою підписання цієї ухвали кваліфікованим цифровим підписом судді-доповідача (21 березня 2025 року) не заслуговують на увагу.

Пунктом 1 частини першої статті 258 ЦПК України визначено, що судовими рішеннями є, серед іншого, ухвали.

Згідно з частиною другою статті 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Аналогічна норма міститься й у частині другій статті 381 ЦПК України.

Частиною другою статті 259 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали від 20 березня 2025 року, визначено, що рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

За змістом частини п`ятої наведеної статті ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Згідно із частиною другою статті 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення(частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Наявний у матеріалах справи оригінал ухвали Київського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження складено в паперовій формі і підписано усім складом суду, визначеним для розгляду цієї справи, а саме: суддями Кашперською Т.Ц. (головуючий), Фінагеєвим В.О. та Яворським М.А., 20 березня 2025 року.

Згідно із частиною восьмою статті 259 ЦПК України усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На судове рішення, викладене в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

За змістом частини другої статті другої статті 2 Закону України «Про доступ судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Інформація із наданих представником відповідачки відомостей підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» та Єдиного державного реєстру судових рішень дає підстави для висновку про те, що ухвала Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року була зареєстрована 22 березня 2025 року, тобто наступного дня після підписання судового рішення суддею-доповідачем за допомогою електронного цифрового підпису.

Зі змісту підпункту 6 пункту 1 розділу І Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18 із подальшими змінами (далі - Порядок), вбачається, що електронний примірник судового рішення - створений в АСДС [автоматизованій системі документообігу суду] електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку електронний примірник судового рішення або окремої думки судді оприлюднюється шляхом надсилання до Реєстру [Єдиного державного реєстру судових рішень] у день його виготовлення засобами АСДС. Реєстраційні відомості, зазначені в пункті 3 розділу II цього Порядку, надсилаються до Реєстру у складі електронного документа, який вони описують.

За умови виконання вищезазначених процесуальних дій текст ухвали Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року був виготовлений та завантажений до системи документообігу суду відповідно до вимог процесуального закону (див. ухвалу Верховного Суду від 14 листопада 2024 року у справі № 359/1538/21).

При цьому апеляційний суд враховує, що накладення суддею Кашперською Т.Ц. власного КЕП на електронний примірник судового рішення 21 березня 2025 року не може свідчити про те, що датою складання цього судового рішення не є 20 березня 2025 року, зокрема, з огляду на наявність в матеріалах справи доказів постановлення такого рішення в паперовому вигляді та підписання його усім складом суду 20 березня 2025 року.

Доводи адвоката Дівіної А.А. про недопущення ОСОБА_1 до правосуддя є необґрунтованими, оскільки ухвалами Київського апеляційного суду від 20 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за її апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, а апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2024 року та від 13 січня 2025 року залишені без руху із встановленням скаржнику строку для усунення їх недоліків.

Отже, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, апеляційний суд констатує, що не виявлено будь-яких підстав стверджувати, що суддя Кашперська Т.Ц. має та виявляє особисту упередженість під час вирішення процесуальних питань у цій справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного представником відповідачки не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм судом апеляційної інстанції підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

В оцінці процесуальних відносин у цій справі апеляційний суд дійшов висновку про те, що повідомлені представником ОСОБА_1 - адвокатом Дівіною А.А. обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя підлягає відводу.

Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. від розгляду цивільної справи № 761/13612/24.

Зокрема, при аналізі поданої заяви про відвід та матеріалів справи не встановлено, що в очах розумного спостерігача може виникнути сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. під час перегляду в апеляційному порядку рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року, а доводи адвоката Дівіної А.А. фактично зводяться до її незгоди із процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції та власному розумінні відповідних норм процесуального права, що в силу вимог частини четвертої статті 36 ЦПК України не може слугувати належною і достатньою підставою для відводу.

За таких обставин доводи представникаОСОБА_1 - адвоката Дівіної А.А. не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу судді Київського апеляційного суду Кашперської Т.Ц. від розгляду цивільної справи № 761/13612/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, тому заяву адвоката Дівіної А.А. про відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дівіної Алли Альбертівни про відвід судді Київського апеляційного суду Кашперської Тамари Цезарівни від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб