Справа № 545/532/24
Провадження № 2/545/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Литвинову В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» про захист прав споживачів, -

В С Т А НО В И В :

Позивач ТОВ «Полтавагаз Збут» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обгрунтування позову вказав, що з 01.07.2015 згідно з рішенням НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання ТОВ «Полтавагаз Збут». Відповідач є споживачем природного газу, який приєднався до умов договору розподілу природного газу, здійснює періодичну оплату за поставлений природний газ, йому присвоєно персоніфікований ЕІС-код та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати. Проте відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконує, станом на 01.04.2021 має заборгованість за спожитий природний газ, яка становить 19460,12 грн.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

26.04.2024 представник відповідача адвокат Сідько С.І. направила до суду зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів, прохає списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 по об?єкту за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 19460,12 грн.

В обгрунтування зустрічного позову представник позивача вказала, що посилання ТОВ «Полтавагаз Збут» на факт укладення договору між сторонами є неправомірним, оскільки порушують норми цивільного законодавства, а саме п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, згідно якого передбачено, що правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Жодних пропозицій від ТОВ «Полтавагаз Збут» укласти спірний договір ОСОБА_1 не отримувала, а отже не приймала цих пропозицій. Щодо факту споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 вказує, що фактом приєднання до умов договору постачання природного газу є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ. Натомість позивачем в якості доказів не додано до позовної заяви вищевказаної заяви-приєднання, яка підписана ОСОБА_1 . Також зазначила, що відсутні докази направлення споживачу кожного місяця відповідних фінансових документів, які підписані посадовими особами АТ «Полтавагаз», будь яких повідомлень про існування заборгованості перед ТОВ «Полтавагаз Збут» та її термінову оплату позивач за первісним позовом не отримувала. З огляду на доводи, викладені в первісному позові та докази надані позивачем, відповідач за первісним позовом не погоджується з позовними вимогами ТОВ «Полтавагаз Збут» та вважає їх безпідставними.

Ухвалою суду від 30.04.2025 зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» про захист прав споживачів прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи у розгляд справи за правилами загального позовного провадження

15.05.2024 представник позивача за первісним позовом подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого вказала, що з 01.07.2015 згідно з рішення НКРЕКП для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб?єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаз Збут». Товариство під час своєї діяльності, як суб`єкт ринку природного газу, керується Законом України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортних систем» та іншими нормативними актами.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 30.09.2025 №2500 затвердила Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. На вимогу розділу ІІІ п.24 Правил (в редакції від 30.09.2015 року) ТОВ «Полтавагаз Збут» опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015, чинну редакцію Правил та Типового договору постачання. Згідно п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу зазначено, що договір постачання природного газу побутовому споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Вказує, що факт споживання природного газу відповідачем ОСОБА_1 , є її згодою на приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно практики Верховного Суду України, відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов?язку оплати за надані послуги. Крім того вказує, що фактом згоди ОСОБА_1 про приєднання до умов договору (акцептування заяви приєднання) є сплачені рахунки (квитанції) за поставлений природний газ, а також фактичне споживання природного газу. Також зазначила, що відповідач за первісним позовом не надала жодного доказу, який би підтвердив, що укладений з нею Типовий договір постачання природного газу є несправедливим на підставі ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Враховуючи вищевикладене, прохала в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавагаз Збут» про захист прав споживачів відмовити в повному обсязі..

У судове засідання представник позивача ТОВ «Полтавагаз Збут» Заліпа Н.Ю. не з`явилася, прохала розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги ТОВ «Полтавагаз Збут» підтримала, прохала їх задовольнити. Також прохала визнати неявку в судове засідання представника ОСОБА_1 адвоката Сідько С.І. такою, що перешкоджає розгляду справи по суті, а клопотання про відкладення судового засідання вважає таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовчі та судові засідання 30.04.2024, 29.05.2024, 30.10.2024, 24.12.2024, 21.01.2025, 25.03.2025, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення на адресу відповідача судової повістки про виклик, жодного разу до суду не з`явилася. (а.с.92,93, ас..98-100, а.с.108-110, а.с.126-128, а.с129-131).

Також представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат - Сідько С.І. в підготовчі та судові засідання 30.04.2024, 29.05.2024, 30.10.2024 року, 24.12.2024, 21.01.2025, 25.03.2025, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду за допомогою підсистеми «Електронний суд», жодного разу з`являлася. Натомість систематично 29.05.2024, 30.10.2024, 24.12.2024, 21.01.2025 подавала заяви про відкладення розгляду справу справи у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні ( а.с. 86, 94, 103, 111,119) . З цієї ж підстави 25.03.2025 року знову подала заяву про відкладення розгляду справи, доказів в підтвердження не надала ( а.с.132).

Враховуючи систематичну неявку відповідача ОСОБА_1 та її представника в судові засідання, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки даний спір вже тривалий час перебуває в провадженні суду, судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням представника відповідача та вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відносини, які виникли між сторонами спору, є правовідносинами, пов`язаними з постачанням та споживанням природного газу, та регулюються ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, та іншими нормативно-правовими актами України.

Постановами КабінетуМіністрів Українивід 01.10.2015 №758 та від 22.03.2017 №187 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», відповідно до якої ТОВ «Полтавагаз Збут» визначено постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

З 01.10.2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу».

Статтею 1 Закону України«Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу - це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 зазначеного Закону, державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Пунктом 32 ч.1 ст. 1 Закону встановлено, що Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до положень ч.3 ст. 4 до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить, зокрема, затвердження Правил постачання природного газу.

27.11.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКПвід 30.09.2015 №2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі - Правила).

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

На виконання вимог ст.ст. 12 та 40 Закону НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1386/27831).

На вимогу розділу ІІІ п.24 Правил, ТОВ «Полтавагаз Збут» як постачальник зі спеціальними обов`язками опублікувало на сайті poltavagazzbut.com.ua та у спецвипуску газети «Зоря Полтавщини» від 25.12.2015 року чинну редакцію Правил та Типового договору постачання.

Відповідно до п.1.3 Типового договору постачання, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам (Постанова КМУ №758 від 01.10.2015), - факт споживання природного газу.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачем є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.

Згідно п.2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу (в редакції від 28.11.2020 року) зазначено, що договір постачання природного газу побутовому споживачу розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до статтей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно споживача сплатити товариству кошти до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обов`язок споживача сплатити товариству кошти за отримані послуги з газопостачання випливає з приписів ст.ст.526, 611, 901, 903 ЦК України.

Судом встановлено, що з 01.07.2015 згідно з рішення НКРЕКП №1734 від 11.06.2015 для побутових споживачів в зоні обслуговування ПАТ «Полтавагаз» в Полтавській області реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб`єктом господарювання - ТОВ «Полтавагаз Збут».

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.2008 , ВКС/863877, зареєстрованому в реєстрі за № 55, є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.13).

Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу, є здійснення періодичної оплати за поставлений природний газ , (останній платіж був здійснений у березні 2021року в розмірі 700 грн.), що підтверджується карткою абонента ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( а.с.10-11), а також фактичного споживання природного газу. (а.с.10,11).

Починаючи з 01.03.2021 ТОВ «Полтавагаз Збут» та по теперішній час не постачає природній газ за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 була споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала у договірних відносинах із ТОВ «Полтавагаз Збут» з з липня 2015 до 01 березня 2021 та здійснювала оплату за спожитий природній газ. На даного абонента відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення оплати, присвоєно персоніфікований ЕІС-код.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання його умов не допускається, ст. 526 ЦК України законодавчо закріплено, що зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Свої зобов`язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» виконало належним чином.

Зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості прийнятого природного газу та послуг з його постачання, в порушення вимог ст. ст. 526, 714 ЦК України, п. 26 Правил (в редакції від 28.11.2020 р.), з боку споживача природного газу ОСОБА_1 виконані не належним чином.

Заборгованість за спожитий природній газ споживача ОСОБА_1 станом на 28.02.2021 становила 20160,12 грн., станом на 01.04.2021 та по теперішній час заборгованість становить 19460,12 грн. , що підтверджується карткою абонента Ходіс № НОМЕР_1 за адресою об`єкта споживання: АДРЕСА_1 , актом звірки взаємних розрахунків за природний газ між АТ « Оператор газороздільної системи Полтавагаз» та ТОВ « Полтавагаз збут» за період з 01.10.2018 по 28.02.2021 по побутомому споживачу ОСОБА_1 (а.с.10-11, 12).

Отже, відповідач як власник будинку, в якому були отримані житлово-комунальні послуги, а саме природний газ, мала обов`язок оплатити позивачеві їхню вартість. Внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість в розмірі 19460,12 грн., яка ним не погашена.

Відповідачем ОСОБА_1 та її представником розмір заборгованості за спожитий газ під час розгляду справи в суді спростовний не був.

Твердження представника ОСОБА_1 , викладені у зустрічному позові, що між сторонами не було укладено договору постачання природного газу з побутовим споживачем ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки з досліджених судом доказів вбачається, що ТОВ «Полтавагаз Збут» направило оферту (опублікований в примірнику газети «Зоря Полтавщини» договір про постачання природного газу), виконувало послуги з постачання природного газу до споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка не зверталася з заявою про відмову від укладення договору, тобто прийняла оферту. Крім того, згідно витягу з особової картки абонента/споживача Ходіс вбачається, що у період з жовтня 2018 по березень 2021 споживачем було проведено оплату наданих послуг на загальну суму 17185,3 грн. Таким чином, оскільки від відповідача заперечень про незгоду з умовами договору не надійшло, тому договір відповідно до правил статей 633, 634 ЦК України є укладеним.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчиненні певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажити товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205, пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

Таким чином, договір про надання послуг з постачання природного газу є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень, або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).

Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.7 та ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Отже, споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу, якщо фактично споживав його.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, де зазначено, що відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.12 , ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першоїстатті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленому законом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина першастатті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, позивачем за зустічним позовом ОСОБА_1 та її представником не надано до суду належних, достовірних та допустимих доказів та не доведено, що ТОВ "Полтавагаз збут" порушив права ОСОБА_1 як споживача, за захистом яких вона звернулася до суду, натомість позовні вимоги ТОВ "Полтавагаз збут", позивача за первісним позовом, є обгрунтованими та доведеними.

Таким чином, проаналізувавши норми права та встановлені юридичні факти, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Полтавагаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ в розмірі 19460,12 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_1 про захист прав споживачів є необгрунтованим, тому відсутні підстави для його задоволення.

Згідно вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені ТОВ «Полтавагаз Збут» судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265, 352 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» (юридична адреса:36000, м.Полтава, вул.Козака, буд.2-А, ) суму заборгованості за спожитий природний газ, що склалася за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 19460,12 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» понесені судові витрати в сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г.Путря