Дата документу 28.03.2025 Справа № 332/6690/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/6690/23 Пр. № 22-ц/807/539/25 Головуючий у 1-й інстанції Сінєльнік Р.В. Повне рішення складено: 30.12.2024 року.
Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (надалі ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ»), ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (надалі ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-5), в якому просив стягнути одноразово грошову суму, як відшкодування завданої моральної шкоди у загальному розмірі 60000,00 грн., а саме: з: - ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - в розмірі 45840,00 грн. та з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - у розмірі 14160,00 грн., а також понесені судові витрати на правову допомогу станом на 16.12.2024 року у розмірі 14000,00 грн. (т.с. 2 а.с. 14).

В обґрунтування позову сторона позивача зазначала, що ОСОБА_1 працював з 1997 року по 2023 рік за у шкідливих умовах: ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - 19 років 05 місяців, ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 06 років 00 місяців. Загальний стаж 25 років 05 місяців. Умови праці на робочому місті не відповідали безпечним стандартам. 19.06.2023р. було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4, згідно якого встановлено, що професійне захворювання у позивача виникло внаслідок наявності на робочому місці позивача шкідливих виробничих факторів. Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії від 23.05.23р. у позивача встановлено діагноз: «Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, емфізема легень другої стадії, Радикулопатія попереково-крижова L5,S1 та шийна С6, С7, з вираженими статико динамічними порушеннями хребта. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху). Позивач неодноразово проходив лікування та обстеження. Висновком МСЕК від 07.08.2023р. позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності, позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Сінєльнік Р.В. (т.с.1 а.с.36). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.47-48) провадження у цій справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року (т.с.2 а.с.39-42) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ПАТ«ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 45840,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 14160,00 грн.

Стягнуто з ПАТ«ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Стягнуто в дохід держави з ПАТ«ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Стягнуто в дохід держави з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» () судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідачі подали апеляційній скарги, в яких кожний окремо лише відносно себе, просили:

- ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (т.с.2 а.с.60-90) - вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати в частині стягнення з ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 45840 грн., а в частині стягнення витрат на правову допомогу, зменшити їх розмір з 7000,00 грн. до 100,00 грн.,

- ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (т.с.2 а.с.94-108) - вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати в частині задоволених позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, відмовити у повному обсязі, розгляд справи здійснювати за участі представника відповідача.

В автоматизованому порядку 20.01.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Подліянову Г.С. (т.с.2 а.с.91). Ухвалою апеляційного суду від 21.01.2025 року (т.с.2 а.с.92) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 28.01.2025 року (т.с.2 а.с.110). Ухвалою апеляційного суду відстрочено ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» сплату судового збору у розмірі 984,28 грн. за подання вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі до ухвалення судового рішення апеляційним судом, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» відкрито від 29.01.2025 року (т.с.2 а.с.111). Ухвалою апеляційного суду від 29.01.2025 (т.с.2 а.с.113) апеляційну скаргу ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, які було усунуто 31.01.2025 року (т.с.2 а.с. 130-136) Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» відкрито 03.02.2025 (т.с.2 а.с.137). Ухвалами апеляційного суду дану справу за апеляційними скаргами ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.112, 138).

Оскільки, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому розмірі, є майновою вимогою. За змістом ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову (у цій справі це 60000,00 грн. т.с. 1 а.с. 1) менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (розрахунок: 3028,00 грн. *30 =90840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзиви на вищезазначені апеляційні скарги двох відповідачів (т.с.2 а.с.148-177), у яких у тому числі просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді по 4000,00 грн. з кожного із відповідачів окремо, а разом 8000,00 грн.

У період з 17.02.2025 року по 03.03.2025 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (довідка - т.с.2 а.с.180).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги відповідачів ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» у цій справі підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Відповідач ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині задоволення позовних вимог позивача та витрат на правову допомогу до нього - ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», а відповідач ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» лише в частині задоволення позовних вимог позивача до нього - ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС».

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційних скарг відповідачів ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС»і і лише в оскаржуваній ними вищезазначеній частині.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1), … змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача по суті позовних вимог повністю у цій справі при вищевикладених обставинах, керувався ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК Українита виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач з 1997 по 2023р. працював у шкідливих умовах: - ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - 19 років 05 місяців, - ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 06 років 00 місяців, загальний стаж 25 років 05 місяців (т.с.1 а.с.9-10).

Умови праці на робочому місті не відповідали безпечним стандартам. Тому 19.06.2023р. було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4, згідно якого встановлено, що професійне захворювання у позивача виникло внаслідок наявності на робочому місці позивача шкідливих виробничих факторів. (т.с.1 а.с.13-19).

Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії від 23.05.23р. у позивача встановлено діагноз: «Хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії, емфізема легень другої стадії, Радикулопатія попереково-крижова L5,S1 та шийна С6, С7, з вираженими статико динамічними порушеннями хребта. Хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) (т.с.1 а.с.11-12).

Позивач неодноразово проходив лікування та обстеження. Висновком МСЕК від 07.08.2023р. позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності, позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково (т.с. 1 а.с.32).

Отже, внаслідок професійного захворювання позивач змушений певний час знаходитись на лікарняному, у зв`язку із чим було порушено його нормальні життєві зв`язки.

Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), згідно з ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За змістом ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Оскільки на час звернення позивача до суду першої інстанції Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не передбачено обов`язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати потерпілому та членам їх сімей моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець згідно з правилами ст. 1167, 1168 ЦК України.

Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач змушений тривалий час знаходитися на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, не може вести активний спосіб життя, зміни у життєвих відносинах викликають у нього моральні страждання, він переносить фізичні страждання. Отримане позивачем професійне захворювання призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

При цьому згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.23 ч.3 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції правильно вважав, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у загальному суму в розмірі 60000,00 грн. Враховуючи трудовий стаж на підприємствах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку за необхідне стягнути моральної шкоди на користь позивача з ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - 45840,00 грн. та з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 14160,00 грн.

І хоча суд першої інстанції правильно у цій справі при вищевикладених обставинах виходив із того, що позивач силу вимог ст. 141 ч. ч. 1,6 ЦПК України має право на компенсацію за рахунок відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, а також з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вищезазначений позов позивача, від сплати якого позивач у суді першої інстанції був звільнений в силу вимог закону.

Проте, суд першої інстанції помилився при визначенні саме розміру останніх в цілому та у конкретному розмірі з кожного із відповідачів у цій справі останніх окремо, виходячи з такого.

Так, в силу вимог ст. 141 ч. 2 п. 3 ЦПК України (інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, до яких у тому числі в силу вимог ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України відносяться також витрати на професійну правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом із цим, апеляційним судом також встановлено, що дійсно розмір вищезазначених документально підтверджених понесених судових витрат позивача на професійну правову допомогу (договором про надання правової допомоги б/н від 12.11.2023 року (т.с.1 а.с.116), ордером ЗП №1148401 від 11.2023 року (т.с.1 а.с.115), підписаним без зауважень адвокатом Біліченко О.О. та позивачем ОСОБА_1 актом від 03.12.2023 року приймання виконаних робіт /послуг №1 за договором про надання правової допомоги від 12.11.2023 року на загальну суму 13000,00 грн. з детальними розрахунком останніх: а саме: вивчення первісних матеріалів та юридичні консультації з приводу предмету спору 12.11.2023 року (фіксована оплата) - 2000,00 грн., складання позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 12.11.2023 року (фіксована оплата за один документ) 3000,00 грн., вивчення «Відзиву на позовну заяву» від ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (фіксована оплата за один документ) 1000,00 грн., складання «Відповіді» на «Відзив на позов від ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (фіксована оплата за один документ) 2000,00 грн., вивчення «Відзиву на позовну заяву» від ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (фіксована оплата за один документ) 1000,00 грн., складання «Відповіді» на «Відзив на позов від ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (фіксована оплата за один документ) 2000,00 грн., представництво інтересів Клієнта в Заводському районному суді м. Запоріжжя в одному судовому засіданні 2000,00 грн. (фіксована оплата) *сплачено наперед (т.с.1 а.с.118), квитанцією до прибуткового касового ордера №1 від 03.12.2023 року на суму 13000,00 грн. (т.с.1 а.с.119), підписаним без зауважень адвокатом Біліченко О.О. та позивачем ОСОБА_1 актом від 05.10.2024 року приймання виконаних робіт /послуг №2 за договором про надання правової допомоги від 12.11.2023 року на загальну суму 3000,00 грн. з детальними розрахунком останніх: а саме: представництво інтересів Клієнта в Заводському районному суді м. Запоріжжя в судових засіданнях: 24.01.2024 року 1000,00 грн. (фіксована оплата), 25.04.2024 року 1000,00 грн. (фіксована оплата), 08.07.2024 року 1000,00 грн. (фіксована оплата) (т.с.1 а.с.214),квитанцією до прибуткового касового ордера №2 від 05.10.2024 року на суму 3000,00 грн. (т.с.1 а.с.215), з урахуванням заяви представника позивача у заяві про розгляд справи без участі у суді першої інстанції (т.с.2 а.с.13-14) про стягнення цих витрат з відповідачів станом на 16.12.2024 року на загальну суму 14000,00 грн. витрати позивача на професійну правничу допомогу) з відповідачів у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, на загальну суму 14000,00 грн. по 7000,00 грн. з кожного із відповідачів окремо, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, є завищеним, неспівмірним зі: - складністю цієї справи, яка є малозначною, - обсягом виконаних адвокатом робіт, відповіді на відзиви відповідачів у цій справі були правом, а не обов`язком позивача, також останні були подані адвокатом Біліченко О.О. у цій справі через «Електронний суд» (т.с. 1 а.с. 106-140), витраченим фактично часом адвокатом на цю справу, ціною позову: стягненням моральної шкоди на суму 60000,00 грн. (т.с.1 а.с.1), з урахуванням заяв (клопотань) відповідачів у суді першої інстанції про зменшення та відмову у стягненні цих витрат (т.с. 1 а.с. 83, т.с. 2 а.с. 6-9) та інш., а тому апеляційний суд дійшов висновку, що при вищезазначених обставинах цей розмір витрат 14000,00 грн. підлягав зменшенню судом першої інстанції у цій справі до 6000,00 грн. (10% від суми задоволених позовних вимог позивача у цій справі), оскільки, саме цей розмір витрат є розумним, справедливим та таким, що враховує умови сьогодення роботу відповідачів під час дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року по теперішній час (ст. 82 ч. 3 ЦПК України) у Запорізькій області України, 2/3 частини якої є тимчасово окупованою територію внаслідок військової агресії РФ проти України.

Крім того, цей загальний зменшений розмір понесених документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката 6000,00 грн. підлягав стягненню з користь позивача у цій справі з відповідачів в силу вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до суми задоволених вимог позивача до кожного із відповідачів окремо, а саме:

- 4584,00 грн. - з відповідача ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (розрахунок: сума задоволених позовних вимог позивача до відповідача ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 45840,00 грн. * витрати на професійну правову допомогу 6000,00 грн./ ціна позову 60000,00 грн.),

- 1416,00 грн. - з відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (розрахунок: сума задоволених позовних вимог позивача до відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» 14160,00 грн. * витрати на професійну правову допомогу 6000,00 грн./ ціна позову 60000,00 грн. ).

В аналогічному порядку з відповідачів на користь держави мав стягуватись судовий збір за позовну заяву, від сплати якого позивач був звільнений у цій справі в силу вимог закону, а саме:

- 820,23 грн. - з відповідача ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (розрахунок: сума задоволених позовних вимог позивача до відповідача ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» 45840,00 грн. * сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позову до суду першої інстанції 1073,60 грн./ ціна позову 60000,00 грн.),

- 253,37 грн. - з відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (розрахунок: сума задоволених позовних вимог позивача до відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» 14160,00 грн. * сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позову до суду першої інстанції 1073,60 грн./ ціна позову 60000,00 грн.).

В іншій частині доводи апеляційних скарг відповідачів ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» дублюють доводи їх заперечень проти позову позивача у цій справі у суді першої інстанції, яким останній вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваних ними частинах рішення, а лише відображають позицію цих відповідачів у цій справі, яку вони та їх представники вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення відповідачів, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідачі та їх представники не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційних скарг відповідачів. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема відповідачами апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи та вимоги апеляційних скарг відповідачів лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційні скарги ПАТ «ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» слід задовольнити частково, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 року у цій справі слід змінити, вказавши розмір судових витрат у вигляді: - витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 : = з ПАТ «ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - 4584,00 грн., = з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 1416,00 грн., - та судового збору, що підлягає стягненню на користь держави: = з ПАТ «ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» - 820,23 грн., = з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» - 253,37 грн.; в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч.ч.1, 6, 13 ЦПК України при задоволенні апеляційних скарг відповідачів лише частково при вищевикладених обставинах лише в частині вирішення судом першої інстанції питання про судові витрати, а не по суті позовних вимог позивача, відповідачі ПАТ «ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» не мають права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, та зокрема у вигляді судового збору за апеляційну скаргу, а тому з відповідача ПАТ «»ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» на користь держави у цій справі слід стягнути судовий збір у розмірі 984,28 грн. (розрахунок: судовий збір за позов у суді першої інстанції 1073,60 грн. * сума задоволених позовних вимог до відповідача ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» в суді першої інстанції 45840,00 грн./сума заявлених вимог в суді першої інстанції 60000,00 (т.с.1 а.с.1 ціна позову) = 820,23 * 150%/100% *0,8 коефіцієнт при подачі апеляційної скарги через систему «Електронний суд» = 984,28 грн. судовий збір за апеляційну скаргу в оскаржуваній частині) за апеляційну скаргу, сплату якого відповідачу ПАТ «ЗМК «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» було відстрочено апеляційним судом раніше ухвалою апеляційного суду від 29 січня 2025 року (т.с.2 а.с.111).

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що позивач також не має права на стягнення з відповідачів у цій справі будь-якої суми понесених витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді та зокрема документально підтвердженої на суму 8000,00 грн. з відповідачів (ордер адвоката на представництво позивача у цій справі в апеляційному суді, акти приймання виконаних робіт/послуг, договору про надання правової допомоги, квитанції - а.с. 156-160, 171-175),яка складається із ознайомлення/вивчення апеляційних скарг відповідачів (фіксована оплата по 1000,00 грн. за кожну), складання відзивів позивача на останні (фіксована оплата по 2000,00 грн. за кожну), представництва інтересів Клієнта в Запорізькому апеляційному суді в одному судовому засіданні (фіксована оплата 2000,00 грн.), оскільки, апеляційний суд вважає достатньою загальну суму 6000,00 грн., яка вже була стягнута судом першої інстанції у цій справі з відповідачів на користь позивача в якості компенсації його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі, враховуючи, що апеляційний суд розглядав дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, копія апеляційних скарг разом із додатками до них та копіями ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у цій справі надсилались позивачу поштою рекомендованим листом (поштове повідомлення про вручення т.с.2 а.с.178-179), адвокат позивача - Біліченко О.О. зареєстрований у цій справі у програмі «Електронний суд» і тому він отримував копії апеляційних скарг відповідачів і знайомився з останніми (право, а не обов`язок представника позивача в силу вимог ст. 43 ч. 1 п. 1 ЦПК України) виключно в «своєму електронному кабінеті» (довідки т.с. 2 а.с.121, 147), належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), аподача позивачем вказаних відзивів на апеляційні скарги відповідачів у цій справі є виключно правом позивача, а не його обов`язком в силу вимог ст. 360 ЦПК України, і тому позивач виключно на свій власний розсуд забажав скористатись цією оплатною послугою його адвоката (ст. 20 ч. 1 ЦК України).

Окрім цього, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» його право у подальшому на повернення з бюджету зайво сплаченого ним судового збору у цій справі за апеляційну скаргу (розрахунок: сплачено судового збору апелянтом 1288,32 грн. належний розмір судового збору 304,05 грн. (розрахунок: судовий збір за позов у суді першої інстанції 1073,60 грн. * сума задоволених позовних вимог до відповідача ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» в суді першої інстанції 14160,00 грн./сума заявлених вимог в суді першої інстанції 60000,00 (т.с.1 а.с.1 ціна позову) = 253,37 * 150%/100% *0,8 коефіцієнт при подачі апеляційної скарги через систему «Електронний суд» = 304,04 грн. судовий збір за апеляційну скаргу в оскаржуваній частині) за відповідною ухвалою апеляційного суду в порядку ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» за результатами розгляду відповідного клопотання ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС».

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2024 рокуу цій справі змінити, вказавши розмір судових витрат у вигляді:

- витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

= з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () - 4584,00 грн.,

= з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (ЄДРПОУ 39641616) - 1416,00 грн.,

- та судового збору, що підлягає стягненнюна користь держави:

= з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () - 820,23 грн.,

= з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» (ЄДРПОУ 39641616) - 253,37 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» () на користь держави судовий збір за апеляційну скаргу 984,28 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова апеляційним судом складена 28.03.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.