ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №945/1950/24
Провадження №2/477/479/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань Клюсевич-Шараповою Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 (не з`явився),

його представника ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

відповідачки ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4 (не з`явилися),

розглянувши в Жовтневому районному суді Миколаївської області в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом, поданим його представником через систему Електронний суд, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою.

В обґрунтування позову вказав, що із середини квітня 2024 року вони не проживають разом як чоловік та дружина, фактично їх відносини припинені, а шлюб перетворився на формальність. Це відбулося через різність та несумісність характерів,

сімейне життя між ними не склалося через протилежні характери та погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння, що потягло втрату почуття любові та поваги один до одного; тривалий час вони разом не мешкають, тому вважав, що примирення між ними неможливе.

В судове засідання на розгляд справи по суті сторони не з`явилися, про час та її місце розгляду були повідомлені належним чином через своїх представників.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з тих же підстав, що й були зазначені в позовній заяві, додавши, що сторони проживають окремо вже рік і спільної сім`ї між ними не існує.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив здійснити розгляд без їх участі, в якій також вказав пояснення щодо позову, відповідно до яких обґрунтування позову визнав частково, оскільки, погоджуючись щодо розірвання шлюбу, звернув увагу на те, що їх спільна дитина ОСОБА_5 з позивачем не проживає і питання про його проживання з одним із батьків в межах цієї справи не вирішується, а тому таке питання просив суд не розглядати.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін та представника відповідачки, оскільки вони повідомлені належним чином про час місце розгляду, а від представника відповідачки надійшла відповідна заява про розгляд справи без їх участі, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

07 липня 2020 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між сторонами був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис під № 9.

Після реєстрації шлюбу прізвище обох було залишено без змін:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

При дослідженні судом фактичних взаємин між чоловіком та жінкою, дійсних причин розірвання шлюбу, встановлено, що сторони проживають окремо майже рік, що стало наслідком різності їх характерів та через непорозуміння у вирішення сімейних справ, тому їх шлюбно-сімейні відносини припинені і подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам їх дитини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та існування шлюбу.

Сторонами, в тому числі та відповідачкою не заперечувалися підстави для припинення шлюбу. А з приводу посилань представника відповідачки про відсутність підстав для розгляду питання про проживання їх неповнолітнього сина з одним із батьків, то суд відзначає, що виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства заявлений цивільний позов стосується тільки вимог про розірвання шлюбу, тому, дійсно, питання про можливий спір між ними про місце проживання їх сина судом не вирішувалося.

Керуючись статями 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 07 липня 2020 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 9 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя Р.В.Козаченко