Справа № 461/2200/24 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2111/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Салата Я.І.

розглянувши без участі учасників в м. Львові цивільну справу № 461/2200/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича на рішення Галицького районного суду м.Львова від 04 червня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 ,- про стягнення боргу за кредитним договором

в с т а н о в и в :

19 лютого 2024 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08 липня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено генеральний кредитний договір №ГКД-395612.1.

Згідно з кредитним договором його сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати кредити (транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300 000,00 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов`язання банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії становить 60 місяців (п. 1.2. кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку (15%), що на момент підписання кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.

25 серпня 2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.008565040 у розмірі 132 965, 00 грн.

Одночасно з видачею траншу відповідачці було надіслано графік щомісячних платежів за траншем.

Відповідачка скористалася кредитними коштами, проте зобов`язання за договором належним чином не виконала, а саме заборгувала позивачеві кошти у загальному розмірі 241 014,43 грн., що складається з простроченого боргу 122 650,02 грн.; прострочених процентів 45 233,55 грн.; простроченої плати за обслуговування кредиту 73 130,86 грн., які Акціонерне товариство «Ідея Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 .

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 04 червня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 167 883,57 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» - 2 518,26 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лабовкін О.О.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 167883,57 грн. є незаконним.

Позивачем не доведено наявності у ОСОБА_1 волевиявлення на отримання кредитного траншу на умовах визначених Генеральним договором.

ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, спрямованих на отримання кредиту, не виражала волевиявлення на укладення кредитного договору, тобто не укладала кредитний договір, заборгованість за яким банк просить стягнути з неї.

АТ «Ідея Банк» не доведено факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. Згідно копії меморіальних ордерів №9203974 та №9203980 від 25 серпня 2021 року платником грошових коштів є ОСОБА_1 , а не АТ «Ідея Банк».

В наданій позивачем довідці-розрахунку фактично відсутні будь-які розрахунки заборгованості, а зазначено лише підсумкові суми, які на думку останнього підлягають стягненню.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 04 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк». Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, просить покласти на АТ «Ідея Банк».

08 жовтня 2024 року від АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить врахувати їхні доводи під час перегляду оскаржуваного рішення. Наявна в матеріалах справи виписка по поточному рахунку відповідача, а також виписка по кредитному договору, який було укладено між сторонами 08 липня 2020 року, спростовують твердження апелянта про відсутність кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк». Відповідачем не надано підтвердження, що кредитні кошти на її рахунку були надані іншим шляхом, а не банком, відповідно до умов кредитного договору.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належно були повідомлені про час, місце та дату слухання справи.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно ч.2ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 08.07.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено генеральний кредитний договір № ГКД-395612.1.

Згідно з кредитним договором його сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати кредити ( траншами) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами допускається 300 000,00 грн., включаючи витрати на страхові платежі (при їх наявності).

Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2 кредитного договору).

Згідно п.1.4 кредитного договору, за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу банку (15%), що на момент підписання кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5 % річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі.

25.08.2021 року в рамках кредитного договору було видано транш за номером № G02/10701/008565040 у розмірі 132965,00 грн. та разом з видачею траншу було надіслано графік щомісячних платежів за траншем.

04.12.2023 року відповідачці ОСОБА_1 надіслано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та у тридцяти денний строк сплати заборгованості по кредитному договору в розмірі 241012,37 грн., що складається з простроченого боргу 122650,02 грн., прострочених процентів-45233,55 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту-73130,86 грн.

Відповідачка вимогу банку не виконала, тому за нею залишилася заборгованість.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, встановленими договором або законом.

Задовольняючи частково позовні вимоги банку на суму 167 883,57 грн. в частині сплати простроченого боргу в сумі 122650,02 грн. та прострочених відсотків на суму 45 233.55 грн., суд першої інстанції відмовив у стягненні 73 130,86 грн. як простроченої плати за обслуговування кредиту.

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Згідно п.1.4.2 договору кредиту № ГКД-395612.1 від 08.07.2020 року прописано, що за обслуговування кредитної заборгованості банком, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни, визначені графіком щомісячних платежів в розмірі 2,55 річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. Плата за обслуговування кредитної заборгованості сплачується позичальником за отримання банківських послуг, які вчиняються банком на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов`язань за кредитним договором: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме: стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором: опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із застосуванням різних каналів зв`язку тощо.

Встановлення банком плати за надання обслуговування кредитної заборгованості суперечить ч.1ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки надання позичальнику інформації щодо кредиту повинно бути безоплатним.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та оплатити проценти.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватись будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, а відповідає економічним потребам банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором.

Отже, АТ «Ідея банк» не мало права встановлювати такий платіж у кредитному договорі за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування позичальником кредитними коштами.

Зазначена умова кредитного договору є нікчемною та не потребує визнання її недійсною.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Такі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19, у постанові від 11 березня 2020 року, справа № 708/195/19.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідачки адвоката Лабовкіна О.О. про те, що ОСОБА_1 отримувала кредит, користувалася кредитними коштами. Сам факт наявності ідентифікуючих даних відповідачки у кредитній угоді свідчить про те, що остання давала погодження на отримання кредиту, користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по поточному рахунку клієнта ( поступлення частини коштів відбулося 25.08.2021 на поточний рахунок відповідачки), частково погашала кредитні кошти. Твердження представника відповідача спростовуються наданими до позовної заяви копіями першого, двадцять п`ятого та останнього аркушу смс- повідомлення до Договору про надання послуг № 01/15082016 від 15.08.2016.

Під номером № 469 у реєстрі смс-повідомлень наявне смс- повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання траншу, адресоване на абонементський номер телефону відповідачки: НОМЕР_1 та отриману від відповідачки відповідь із зазначеним кодом із раніше отриманого смс-повідомлення Банку.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовуються наявними у справі матеріалами, частковим погашенням боргу відповідачкою, випискою рахунку, яка є в матеріалах справи. Свого розрахунку відповідачкою чи її представником суду не надано (а.с.16-18).

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідачки ОСОБА_1 про те, що згідно наданих до позовної заяви меморіальних ордерів ОСОБА_1 надавала грошові кошти сама собі, а не банк їй грошові кошти.

З меморіального ордеру № 9203974 від 25.08.2021( а.с.15-15 зворот) встановлено, що балансовий рахунок 2 класу № 20039 був відкритий для видачі кредиту ОСОБА_1 .

З балансового рахунку 2 класу № 0039 грошові кошти були перераховані на рахунок № НОМЕР_2 , я5кий зазначений у меморіальному ордері, як рахунок Банку отримувача АТ «Ідея Банк», отримувача Тюр`ї.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лабовкіна Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк