ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5499/23 Номер провадження 22-ц/814/1382/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича, представника ОСОБА_1 , на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 грудня 2024 року (час ухвалення судового рішення з 10:14:38 год до 10:31:34 год; дата виготовлення повного текста судового рішення - 31 грудня 2024 року)

за заявою адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича, представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У серпні 2023 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 22 154,06 грн (в тому числі з плати за абонентське обслуговування у розмірі 560,62 грн), 3% річних від простроченої суми у розмірі 400,08 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 388,09 грн і судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позову вказував, що відповідачі зареєстровані в КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як споживачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Підприємство надає відповідачам послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідачі, в свою чергу, зобов`язані щомісячно розраховуватися з позивачем за спожиті послуги.

Відповідачі всупереч п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 року за № 630, не виконують обов`язки та не оплачують своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 грудня 2024 року позов КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що виник станом на 24.07.2023, за період з 01.09.2019 по 30.06.2023, у розмірі 22 154,06 грн (в тому числі з плати за абонентське обслуговування в розмірі 560,62 грн), 3% річних в розмірі 400,80 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 388,09 грн, а також кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Відмовлено КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині солідарного стягнення з заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Стягнуто з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 грудня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука О.М., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Клопотання представника позивача КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Стрельцової Т.А. задоволено частково.

Стягнуто з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 кошти у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Відмовлено адвокату Ковальчуку О.М., представнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви в частині вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальчук О.М., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить додаткове рішення суду у частині відмови в задоволенні стягнення 8 000 грн витрат на правничу допомогу скасувати, ухвалити нове про задоволення заяви у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що жодного доказу на спростування заявлених до відшкодування витрат про надання правничої допомоги позивачем до заяви про зменшення їх розміру не надано. Право суду зменшити судові витрати не є безумовним і має ґрунтуватись або на доказах, що спростовують їх розмір, або обґрунтовуватись критеріями, з яких суд зменшив судові витрати до певного розміру.

Додаткове рішення не містить ні посилання на докази, ні обґрунтованість критеріїв.

Суд першої інстанції нівелює сам сенс правової допомоги та роботи адвоката, а також формує у громадянина України, який має право на правову допомогу і є вільним у виборі свого представника, думку про відсутність сенсу користуватись правовим захистом в суді, оскільки є ризик, що суд настільки зменшить відшкодування судових витрат, що понесені судові витрати неспівмірні з захищеним правом у суді.

Суд першої інстанції на власний розсуд розтлумачив час, необхідний для підготовки процесуальних документів, тоді як навіть «цитування норм законодавства» (мовою судового рішення), потребує витрат часу і знань адвоката.

Зазначені в додатковому рішенні часові межі судових засідань ґрунтуються лише на протоколах судового засідання, проте не враховують кількість відвідувань адвокатом суду, очікувань перед початком судового засідання, які не завжди вчасно розпочинаються. А це все також часові витрати адвоката, які, до речі, в склад судових витрат адвокатом не включались саме з метою не допущення неспівмірного завищення таких судових витрат.

Проте суд першої інстанції не надав оцінку цьому факту.

Час витрачений адвокатом для прибуття до суду та очікування початку засідання має оплачуватись, а такі витрати сторони відносяться до судових витрат, про що зазначено у постанові ВС/КЦС у справі № 641/7612/16-ц від 01.12.2021.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У підтвердження заперечень проти апеляційної скарги вказує, що при вирішенні питання стягнення витрат на правову допомогу суд 1 ї інстанції врахував виконання адвокатом робіт та те, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки заяви про перегляд заочного рішення та відзиву на позовну заяву.

Зокрема, суд 1 ї інстанції обгрунтовано зауважив на те, що обсяг заяви про перегляд заочного рішення складає 1,5 арк., а відзиву - 2 арк. розтягнутого тексту, що в переважній більшості становить цитування норм ЦПК України, ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Складання заяви про перегляд заочного рішення та відзиву на позовну заяву такого змісту для професійного адвоката не є складним процесом, для якого має витрачатися час у 1 год. та 2,5 год. відповідно. Всі інші подані пізніше адвокатом через систему «Електронний суд» відзиви на позовну заяву були дублюванням раніше поданого відзиву на позов.

Щодо посилань адвоката Ковальчука О.М., представника ОСОБА_1 , на участь в судовому засіданні з перегляду заочного рішення суду та витраченого на це часу в 1 годину і вартістю послуг в сумі 2 000,00 грн, то судом 1 ї інстанції обгрунтовано зазначено, що адвокат Ковальчук О.М. участі у судовому засіданні не приймав взагалі, подавши в цей день відповідну заяву про перегляд такої заяви без його участі.

Також судом 1 ї інстанції було зазначено, щодо заявленої адвокатом Ковальчуком О.М. участі у судовому засіданні з допиту свідка та витраченого на це часу в 1 годину і вартістю послуг в сумі 2 000,00 грн, що відповідно до протоколу судового засідання від 24.06.2024, таке засідання тривало менше 30 хвилин.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення та відзиву на позовну заяву адвокатом Ковальчуком О.М., представником ОСОБА_1 , додані документи, які були в наявності у позивача, будь-яких розрахунків представник відповідача не здійснював, клопотань по справі, як то витребування доказів тощо, що потребувало б додаткового часу для підготовки, не заявлялося. Навпаки, надані докази, а саме: докази про непроживання за даною адресою (два договори найму житла) не охоплювали період заборгованості за надані послуги. Навіть, коли представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання документів для виконання перерахунку, то адвокатом було проігноровано це клопотання та не надано до суду жодного документу.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково заяву адвоката Ковальчука О.М., представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що складання заяви про перегляд заочного рішення суду та відзиву на позовну заяву такого змісту для професійного адвоката не є складним процесом, для якого має витрачатися час у 1 год та 2,5 год відповідно. Всі інші подані пізніше адвокатом через систему «Електронний суд» відзиви на позовну заяву були дублюванням раніше поданого відзиву на позов.

Щодо заявленої адвокатом Ковальчуком О.М. участі в судовому засіданні з перегляду заочного рішення суду та витраченого на це часу в 1 год і вартістю послуг 2 000,00 грн, зазначено, що адвокат Ковальчук О.М. участі у судовому засіданні 06.03.2024 з перегляду заочного рішення суду не приймав взагалі, подавши в цей день відповідну заяву про розгляд такої заяви без його участі.

Щодо заявленої адвокатом Ковальчуком О.М. участі в судовому засіданні з допиту свідка та витраченого на це часу в 1 год і вартістю послуг 2 000 грн, зазначено, що відповідно до протоколу судового засідання від 24.06.2024, таке засідання розпочалося о 10:16:06 год та було закінчено о 10:45:37 год, тобто тривало менше 30 хвилин.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду першої інстанції, вартість адвокатських витрат у заявленій сумі в 11 000,00 грн є вочевидь завищеною, що не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності, а тому підлягала зменшенню та стягненню у розмірі 3 000,00 грн, з урахуванням складності справи, наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Колегія суддів погоджується з вказаними такими суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, керується такими міркуваннями.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавалася адвокатом Ковальчуком О.М.

У підтвердження розміру витрат суду надано два Акта наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 24/02-1 від 09.02.2024, в яких було детально розписано зміст робіт та їх вартість з розрахунку 2000 грн за годину роботи, загальна вартість робіт складає 11 000 грн (а.с.73, 157)

Отже, під час слухання справи по суті та разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, стороною відповідача було направлено весь пакет документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також врахував і те, що у судовому засіданні 06.03.2024 з перегляду заочного рішення суду адвокат Ковальчук О.М. не приймав участі взагалі, подавши в цей день відповідну заяву про розгляд такої заяви без його участі, а судове засідання 24.06.2024 тривало взагалі менше 30 хвилин.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що складання заяви про перегляд заочного рішення суду та відзиву на позовну заяву для професійного адвоката не є складним процесом, а всі інші подані пізніше адвокатом через систему «Електронний суд» відзиви на позовну заяву були дублюванням раніше поданого відзиву на позов.

Доводи апеляційної скарги та відповіді на відзив щодо нівелювання самого сенсу правової допомоги та роботи адвоката не заслуговують на увагу, оскільки саме поняття гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи і фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство в повному обсязі визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Проаналізувавши питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, наведені апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов