Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2025 р. Справа № 596/239/25

Провадження № 2-о/596/31/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.,

за участю секретаря Туткалюк В.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Череватого П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в селищі Гусятин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник - адвокат Череватий Петро Миколайович, заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник - адвокат Череватий П.М. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що 08.05.2024 року брат заявниці - солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 та перебував у відпустці за станом здоров`я помер у медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від дольової пневмонії.

25.06.2024 року заявниця через ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася на адресу командира військової частини НОМЕР_1 щодо призначення їй виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів, зокрема допомогу на поховання її загиблого брата військовослужбовця ОСОБА_2 .

Заявниця вважає, що має право на виплату не отриманого її братом грошового забезпечення, оскільки перебувала на його утриманні.

ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_2 до моменту його призову на військову службу спільно фактично проживали у АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 на час призову на військову службу та на час його смерті не перебував у шлюбі і фактично проживав однією сім`єю із сестрою - заявницею, їх батьки померли, що підтверджується долученими копіями свідоцтв про смерть.

Оскільки заявниця отримувала не велику пенсію та не мала інших доходів, то брат регулярно допомагав їй коштами, як до його призову на військову службу, так і після. Допомога від брата була постійним і основним джерелом засобів до існування заявниці, оскільки як вбачається із долучених до заяви довідок та квитанції про сплату комунальних послуг, виписки із карткового рахунку заявниці, сукупний розмір її щомісячних витрат в декілька разів перевищував розмір отриманої нею пенсії.

До призову на військову службу ОСОБА_2 матеріальну допомогу заявниці здебільшого надав готівкою та шляхом самостійної покупки продуктів харчування, ліків, предметів побуту, тощо, а після призову шляхом переказу грошових коштів із свого карткового рахунку на картковий рахунок заявниці.

Між заявницею та її братом не укладався нотаріально-посвідчений правочин про її утримання, а тому єдиним доказом підтвердження факту її перебування на утриманні брата - військовослужбовця є рішення суду. З огляду на викладені обставини заявниця змушена звернутися до суду з цією заявою та просить суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.02.2025 ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання, про що повідомлено учасників справи. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про те, чи були відкриті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» будь-які банківські (карткові) рахунки. Якщо так, то повідомити номера таких карткових рахунків та дату їх відкриття, надати виписку про рух коштів на таких рахунках за період з 01.01.2023 по 08.05.2024.

18.03.2025 року на адресу суду надійшли витребувані документи згідно ухвали суду від 25.02.2025 року.

Заявниця ОСОБА_1 , представник заявниці адвокат Череватий П.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялася судом про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши докази, подані сторонами та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст.62ЦПК (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з вимогами частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 та її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.05.1964 року.(а.с.13)

Батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .(а.с.13).

Батьки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 померли ІНФОРМАЦІЯ_7 , та, відповідно, 25.11.1992, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».(а.с.13 на звороті)

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано, відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 25 липня 2024 року.(а.с.14)

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 14 травня 2024 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .(а.с.15).

Спадкова справа та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не заводилась та не видавались, що слідує із витягу зі Спадкового реєстру №79998224 від 06.02.2025. (а.с.17).

Згідно копії акту службового розслідування смерті ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 значилася, як єдиний член сім`ї свого брата.

Письмове сповіщення сім`ї від 10.05.2024р. про смерть ОСОБА_2 було адресоване та вручене ОСОБА_1 (а.с.15 на звороті)

Відповідно до копії Витягу із НАКАЗУ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.05.2024 року №138, солдата, призваного під час загальної мобілізації, ОСОБА_2 , колишнього старшого стрільця-оператора 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що " ІНФОРМАЦІЯ_9 помер від дихальної нездатності внаслідок дольової пневмонії, виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направити документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_10 . Смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. 1973 р.н., народився в смт. Гусятин Чортківського району р-ну Тернопільської обл., українець, на військову службу призваний ІНФОРМАЦІЯ_10 18.02.2023. Похований на селищному кладовищі в смт Гусятин Чортківського району Тернопільської області. Сестра: ОСОБА_10 . (а.с.18).

ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_2 з 2016 року проживала АДРЕСА_1 .

Згідно копії висновку ЛКК №315, ОСОБА_1 хворіє ішемічною хворобою серця. Потребує постійного амбулаторного лікування та постійно отримує цілий ряд медикаментів.

З відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05.08.2024 вбачається, що заявниця за період з першого кварталу 2023 року по перший квартал 2024 року не отримувала будь-яких доходів.

Відповідно до довідки про доходи від 24.07.2024р. заявниця перебуває на обліку у Головному управлінні ГІФУ у Тернопільській області і отримує пенсію за вислугу років, розмір якої із лютого 2023 року по травень 2024 року в розрізі місяців становив від 2222 грн. до 2725 грн

Факт перебування заявниці на утриманні брата після призову на військову службу підтверджується випискою по картковому рахунку з якого вбачається, що вона регулярно отримувала грошові перекази від свого брата, зокрема: 1)15.03.2023 у розмірі 3900 грн.; 2)11.04.2023 у розмірі 10 000 грн.; 3) 10.05.2023 у розмірі 10 000 грн.; 4) 29.05.2023 у розмірі 10 000 грн.; 5) 13.06.2023 у розмірі 10 000 грн.; 6) 24.06.2023 у розмірі 2000 грн.; 7)18.07.2023 у розмірі 10 000 грн.; 8) 31.07.2023 у розмірі 20 000 грн.; 9) 13.08.2023 у розмірі 20 000 грн.; 10) 24.08.2023 п`ять платежів на суму 100 000 грн.; 11) 14.09.2023 у розмірі 10 000 грн. ; 12) 14.10.2023 у розмірі 10 000 грн.; 13) 05.02.2024 у розмірі 2000 грн.; 14) 16.03.2024 у розмірі 5000 грн.; 15) 22.03.2024 у розмірі 10 000 грн. 16)17.04.2024 у розмірі 10 000 грн. (а.с.38-64, 80-97).

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є сусідами заявниці підтвердили, що ОСОБА_1 разом з братом проживала з 2016 року в АДРЕСА_1 , а також підтвердили факт того, що до призову на військову службу ОСОБА_2 матеріальну допомогу ОСОБА_1 здебільшого надав готівкою та шляхом самостійної покупки продуктів харчування, ліків, предметів побуту, оплачував комунальні послуги, а після призову - переказував грошові кошти на картковий рахунок заявниці.

Згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2024, ОСОБА_1 відмовлено щодо призначення їй виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів, зокрема допомоги на поховання її загиблого брата військовослужбовця ОСОБА_2 , посилаючись на те, що сестра не є членом сім`ї, на яку розповсюджується дія наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».(а.с.22).

Ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Згаданий вище наказ Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» не містить визначення особи, яка перебуває на утриманні військовослужбовців.

Однак, ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до положень ст. 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №210/343/19, від 22.05.2019 у справі №520/6518/17, від 27.06.2018 у справі №210/2422/16-ц.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, суд встановив, що допомога, яка надавалася заявниці ОСОБА_1 , братом ОСОБА_2 була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а відтак наявні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні брата ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 12,81,259,263-265, 293, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , жительки: АДРЕСА_3 ) в інтересах якої діє представник - адвокат Череватий Петро Миколайович (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: м.Тернопіль, майдан Волі, 4, офіс 50, поштовий індекс 46002, ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_11 ), заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , польова пошта НОМЕР_8 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК