Справа № 490/1083/25
н/п 2/490/1897/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13026,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 03 лютого 2022 року ОСОБА_1 укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» кредитний договір №103712780, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 13000,00 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), на строк 30 днів, до 05.03.2022 року. За умовами договору за користування позикою позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в межах строку кредиту, процентна ставка становить 5% в день.

16.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на підставі договору факторингу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань зі сплати заборгованості. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснює платежі для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора.

Оскільки відповідач своїх зобов`язань не виконав, а тому має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором у загальній сумі 13026,00 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 14.02.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 14.02.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення вручено 21.02.2025 року.

26.02.2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив при розгляді справи застосувати до нього положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки він проходить військову службу в ЗС України, також вказував на те, що і позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

03 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №103712780. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 позику на умовах споживчого кредиту в сумі 13000,00 гривень шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), на строк 30 днів, до 05.03.2022 року. За умовами договору за користування позикою позичальник зобов`язаний сплачувати проценти в межах строку кредиту, процентна ставка становить 5% в день.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, а тому має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором у загальній сумі 13026,00 грн, яка складається з: 13000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26,00 грн - сума заборгованості за відсотками

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненя боргів укладено Договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором №103712780 від 03.02.2022 року.

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №103712780 від 03.02.2022 року в загальному розмірі 13026,00 грн., з яких: 13000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» 16.07.2024 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиці яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

За умов, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 16 ЦК України.

Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Положеннями п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, встановлено, що під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID19), строки визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681,728,786,1292 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383) дію карантину на території України було продовжено до 30 червня 2023 року.

Крім того згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Так позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору, який було укладено 03.02.2022 року.

Таким чином, з урахування продовження строків позовної давності на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID19) та зупинення перебігу позовної давності на період дії воєнного стану в Україні, позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в межах строку позовної давності.

Щодо прохання відповідача про застосування до нього положеннь Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», су зазначає таке.

Відповідачем до заяви було додано копію витягу із наказу №319 від 23.10.2024 року начальника Військової академії, в якому вказано, що ОСОБА_1 з 08.10.2024 року було зараховано до списків особового складу Військової академії (м. Одеса).

Натомість відповідачем не надано доказів про проходження ним військової служби на момент виникнення спірних правовідносин - з 03.02.2022 року по 16.07.2024 року, що виключає застосування до відповідача в контексті спірних правовідносин, пільг передбачених Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №103712780 від 03.02.2022 року у загальному розмірі 13026,00 грн., з яких: 13000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 26,00 грн. сума заборгованості за відсотками, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 гривень, які підтверджуються платіжною інструкцією №95375 від 28.01.2025 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №103712780 від 03.02.2022 року у розмірі 13026 (тринадцять тисяч двадцять шість) гривень 00 копійок, яка складається з: 13000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін