Справа №464/949/25
пр № 2-с/464/90/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши заяву про скасування судового наказу,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про скасування судового наказу Сихівського районного суду м.Львова, з яким не погоджується.

За результатами автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

10 березня 2025 року у цивільній справі № 464/949/25 у порядку наказного провадження Сихівським районним судом м.Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» 950 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період вересень 2023 року вересень 2024 року, а також 242,24 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заву про його скасування (ч.1 ст.170 ЦПК України).

Як регламентовано ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року за № 14 роз`яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно із ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладених у ст.170 ЦПК України.

Заперечення боржника свідчить про наявний між сторонами спір щодо обґрунтованості вимог стягувача, який не може вирішуватись в порядку наказного провадження, адже розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання та повідомлення заявника і боржника (ст.167 ЦПК України). За імперативними нормами процесуального закону наслідком подання заяви про скасування судового наказу за відсутності підстав для її повернення є постановлення ухвали про скасування судового наказу.

Порушення прав стягувача не установлено, адже вправі звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, де здійснюватиметься перевірка та належна правова оцінка доводів боржника.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

Заяву задоволити.

Скасувати судовий наказ від 10 березня 2025 року, виданий Сихівським районним судом м.Львова по справі № 464/949/25 (пр. №2-н/464/381/25).

Роз`яснити стягувачу право звернення з аналогічними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено та підписано 01 квітня 2025 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО