головуючий у суді І інстанції Катющенко В.П.
провадження № 22-ц/824/4466/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 у справі за позовною заявою ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме: уточнення вимог з урахуванням встановлених судом обставин щодо смерті ОСОБА_2 та здійснення перерахунку заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року повернуто позовну заяву ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на виконання вимог ухвали суду від 11 жовтня 2024 року до суду надійшла позовна заява у новій редакції до якої долучено розрахунок заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2024 року.

З наданого до суду розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2024 року вбачається, що вимоги суду залишені позивачем поза увагою, оскільки позивач мав би провести розрахунок заборгованості з 09 березня 2021 року, однак долучений на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху розрахунок містить первісні розрахунки, проте датований жовтнем 2024 року та без урахування зауважень суду, втім до нього включена графа про здійснення перерахунку у розмірі 5 400 грн, однак він не може бути перевірений судом з врахуванням доводів суду, що викладені в ухвалі від 11 жовтня 2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року, здійснено перерахунок вартості наданих послуг та подано оновлену редакцію позовної заяви. Зазначені судом в ухвалі про повернення позовної заяви обставини не перешкоджають вирішити справу по суті в частині стягнення заборгованості з відповідача.

Апеляційний суд направляв на зареєстровану адресу відповідача повідомлення разом з копіями ухвали про призначення розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Відповідач кореспонденцію суду не отримала, надіслана апеляційним судом кореспонденція повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Залишаючи позовну заяву ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» без руху, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням відмови у відкритті провадження в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 , позивачу необхідно здійснити перерахунок заборгованості та уточнити позовні вимоги.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» подано уточнену позовну заяву та розрахунок заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 1 статті 83 ЦПК України).

Частиною 1 статті 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач зазначив обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи він надав докази якими, на його думку, ці обставини підтверджуються, зокрема і розрахунок заборгованості, питання про стягнення якої ним порушується у позові.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно з частиною 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналіз наданих сторонами доказів здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що позивач ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» виконав вимоги суду першої інстанції, викладені в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2024 року, а тому підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу у суду першої інстанції не було.

Вказане свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції, що позовна заява не відповідає вимогам пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для повернення позовної заяви.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська