Справа № 350/481/25
Номер провадження 2/350/326/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 26 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила вилучити записи з камер спостереження відділення Нової пошти Рожнятів-1; залучити фахівця-експерта в галузі права та фахівця експерта в галузі психіатрії, поставити їм питання; зобов`язати відповідача вчинити певні дії публічне вибачення та вирішити питання про судові витрати. Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Таких відомостей позовна заява взагалі не містить, при цьому зміст позовних вимог викладений некоректно, та позовна заява не містить інформації в порядку якого судочинства позивачка звертається до суду з цим позовом. Окрім того, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Квитанції щодо сплати судового збору або ж документів, що підтверджують підстави звільнення позивачки від сплати судового збору до позовної заяви не долучено. Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України). Захист суб`єктивних цивільних прав та інтересів здійснюється в передбаченому законом порядку. Законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Порушення права - це наслідок протиправної поведінки протилежної сторони, чиїми діями завдано шкоду правам та інтересам особи. Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Оспорювання це наявність спору між учасниками цивільно-правових відносин про приналежність чи відсутність права в однієї із сторін. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлені такі способи захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Позивачка не вказала, в чому полягає порушення її прав та інтересів та не визначила спосіб їх захисту. Позивачка, у разі порушення її суб`єктивного права, може скористатись не будь-яким способом його відновлення, а лише тим, який як правило визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Враховуючи викладене, заяву слід залишити без руху та запропонувати позивачці усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали. Залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачці у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви. Згідно частин першої, другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Таким чином, з наведених вище обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України буде вважатися неподаною і повернута їй. Керуючись статтями 175, 185 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху та надати позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці. Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сокирко Л.М.