Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

за участю секретаря судового засідання Швидкої І.О.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат О.О. Кузьмінський в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просив суд: збільшити розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Черкаського районного суду Черкаської області від 31.03.2021 р. у справі №707/554/21 та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття;стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 116 557 грн 63 коп. (сто шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень шістдесят три копійки) пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.08.2010 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації акті цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, серія НОМЕР_1 , актовий запис №1026.

Від даного шлюбу особи мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.04.2020 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Ще до розлучення позивач та відповідач почали проживати окремо, а малолітній ОСОБА_6 переїхав жити до мами, з якою проживає й нині.

Після переїзду батько дитини відмовлявся добровільно брати участь в його забезпеченні, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутись до суду за видачею судового наказу.

31.03.2021 р. Черкаським районним судом Черкаської області видано судовий наказ у справі №707/554/21 відповідно до якого, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто з 22 березня 2021 року, та до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вищевказаного судового наказу Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюється виконавче провадження №65147240.

Як вбачається з розрахунку по ВП №65147240 за всі 3 роки відповідач лише кілька разів сплачував аліменти на утримання свого сина, станом на 01.09.2024 р. розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 116 557 грн 63 коп.

Малолітній ОСОБА_7 перебуває на повному матеріальному утриманні своєї мами, яка лише власним рахунком оплачує необхідні для дитини продукти, лікування, одяг, шкільне приладдя та інші витрати необхідні для повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку дитини.

Оскільки відповідач не надає інформацію про своє місце роботи та розмір його заробітної плати, наразі розмір аліментів обраховується виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості, а починаючи з вересня 2021 року ця величина не переглядалась та не збільшувалась.

Втім, враховуючи значний рівень інфляції та збільшення вартості товарів і послуг починаючи з 2022 р., наразі аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, що становить 3 635 грн 25 коп. є мізерними та недостатніми для покриття хоча б половини витрат на утримання дитини.

Відповідач є працездатною особою, у нього відсутні інші діти, непрацездатні батьки чи дружина, тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 з 1/4 на 1/3 частину від усіх видів заробітку, (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач надала державному виконавцю необхідні реквізити для перерахунку коштів за виконавчим провадженням по стягненню аліментів, а отже відповідач мав реальну можливість планувати призначені йому аліменти на утримання сина.

Однак, починаючи з 2021 року відповідач лише кілька разів перераховував кошти на сплату аліментів, і в подальшому свідомо ухилявся від виконання покладеного на нього обов`язку.

Враховуючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів наданого держаним виконавцем за виконавчим провадженням №65147240, розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, станом на 01.09.2024 р. виглядає наступним чином:

- липень 2021 р. (3 336,00 * 852 (по кінець листопада 2023 р)* 1% = 28 422,72 грн;

- серпень 2021 р. (3 336,00 * 852 (по кінець грудня 2023 р.)* 1% = 28 422.72 грн;

- вересень 2021 р.(3 635,25* 943 (по кінець квітня 2024 р.) * 1% = 34 280,41 грн;

- жовтень 2021 р. (3 635,25* 912 (по кінець квітня 2024 р.) * 1% = 33 153,48 грн;

- листопад 2021 р. (3 635,25* 882 (по кінець квітня 2024 р.) * 1% = 32 062,91 грн;

- грудень 2021 р. (3 635,25* 851 (по кінець квітня 2024 р.) * 1% = 30 935,98 грн;

-січень 2022 р. (3 635,25 * 944 * 1%) = 34 316,76 грн;

- лютий 2022 р. (3 635,25 * 916 *1%) = 33 298,89 грн;

- березень 2022 р. (3 635,25 * 885 * 1%) = 32 171,96 грн;

- квітень 2022 р. (3 635,25 * 855 * 1%) = 31 081,39 грн;

-травень 2022 р. (3 635,25 * 824 * 1%)= 29 954,46 грн;

- червень 2022 р. (3 635,25 * 794 * 1%) = 28 863,89 грн;

- липень 2022 р. (3 635,25 * 763 * 1 %) = 27 736,96 грн;

- серпень 2022 р. (3 635,25 * 732 * 1%) = 26 610,03 грн;

- вересень 2022 р. (3 635,25 * 702 * 1%) = 25 519,46 грн;

- жовтень 2022 р. (3 635,25 * 671 *1%) = 24 392,53 грн;

- листопад 2022 р. (3 635,25 * 641 * 1%)= 23 301,95 грн;

- грудень 2022 р. (3 635,25 * 610 * 1%) = 22 175,03 грн;

-січень 2023 р. (3 635,25 * 579 * 1%) = 21 048,10 грн;

- лютий 2023 р. (3 635,25 * 551 * 1%) = 20 030,23 грн;

- березень 2023 р. (3 635,25 * 520 * 1%) = 18 903,30 грн;

- квітень 2023 р. (3 635,25 * 490 * 1%) = 17 812,73 грн;

-травень 2023 р. (3 635,25 * 459 *1 % )= 16 685,80 грн;

- червень 2023 р. (3 635,25 * 429 * 1%)= 15 595,22 грн;

- липень 2023 р. (3 635,25 * 398 * 1%) = 14 468,30 грн;

- серпень 2023 р. (3 635,25 * 367 * 1%) = 13 341,37 грн;

- вересень 2023 р. (3 635,25 * 337 * 1 %) = 12 250,79 грн;

- жовтень 2023 р. (3 635,25 * 306 * 1%) =11 123,87 грн;

- листопад 2023 р. (3 635,25 * 276 * 1%) = 10 033,29 грн;

- грудень 2023 р. (3 635,25 х 245 х 1%) = 8 906,36 грн;

- січень 2024 р. (3 635,25 * 214 * 1%) = 7 779,44 грн;

- лютий 2024 р. (3 635,25 * 185 * 1%) = 6 725,21 грн;

- березень 2024 р. (3 635,25 * 154 * 1%) = 5 598,29 грн;

- квітень 2024 р. (3 635,25 * 124 * 1%) = 4 507,71 грн;

- травень 2024 р. (3 635,25 * 93 * 1 %) = 3 380,78 грн;

-червень 2024 р. (3 635,25 * 63 * 1%) = 2 290,21 грн;

- липень 2024 р. (3 635,25 * 32 * 1%)= 1 163,28 грн.

Згідно розрахунку, наданого державним виконавцем по ВП №65147240, розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 116 557 грн 63 коп., тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, станом на 01.09.2024 р. розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 116 557 грн 63 коп.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 03.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і усіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У зазначений строк відповідач мав право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , який неодноразово належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судових засідань, шляхом направлення позовної заяви з додатками та судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України, в судові засідання жодного разу не з`явився, кореспонденція повернулась до суду із зазначенням причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою, про причини неявки суд не повідомив. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

За вказаних обставин, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Як передбачає ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03.04.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 05.05.2020 року.

Судовим наказом Черкаського районного суду Черкаської області від 31.03.2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.03.2021 роу і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.09.2024 року у ВП № 65147240, складеного старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Л.Яресько, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 65147240 за виконавчим листом № 707/554/21 від 08.04.2021 року, виданим Черкаським районним судом Черкаської області станом на 01.09.2024 року, за період з березня 2021 року по серпень 2024 року становить 116 557 грн 63 коп. При цьому, з розрахунку вбачається, що відповідачем за період з березня 2021 року по серпень 2024 року частково вносились платежі зі сплати аліментів, а саме у березні 2021 року 875 грн. 17 коп., у квітні 2021 року 3 217 грн 75 коп., у травні 2021 року - 3 217 грн 75 коп.,у червні 2021 року - 3 217 грн 75 коп.,у листопаді 2023 року 3 900 грн 00 коп, у грудні 2023 року 3 800 грн 00 коп., у квітні 2024 року 16 918 грн 40 коп. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти нараховувались відповідачу, виходячи з розміру 1/4 частини середньої заробітної плати для даної місцевості.

Як регламентовано ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як визначено п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Як вказано вище, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.

Подібне викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20).

Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Виходячи із правових позицій Верховного Суду та наданий стороною позивача розрахунок по пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд погоджується з ним, враховуючи, що вказану суму заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів не спростовано відповідачем, суд вважає, що вказана вимога позовної заяви підлягає до задоволення.

Отже, загальна сума пені за порушення ОСОБА_3 аліментних зобов`язань становить 116 557 грн 63 коп.

Щодо вимоги позовної заяви про збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів з 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Однак, заявляючи позовну вимогу про збільшення розміру аліментів, визначених у частці від доходу, та обґрунтовуючи збільшення інфляційними змінами, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів.

Крім того, суд зауважує, що аліменти нараховуються відповідачу виходячи із 1/4 частини розміру середньої заробітної плати для даної місцевості, яка не є незмінною, та з 2021 року з 11 669 грн 00 коп зросла до 14541 грн 00 коп. у 2024 році, тому доводи позивача про інфляційні зміни є безпідставними.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» за дві позовні вимоги, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись статтею 181,192, 196 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 116 557 (сто шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 63 копійки пені за прострочення сплати аліментів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 01 квітня 2025 року.

Суддя: В. В. Морозов