Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2025 Справа №607/10983/24 Провадження №2-о/607/72/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Дзюбича В.Л., присяжних: Зелінського В.М., Карпи О.В., секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника заявника ОСОБА_1 адвоката Онищук М.Б., представника особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною адвоката Дзюбана Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованих осіб Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Онищук М.Б., звернувся із заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання його сестри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що він являється рідним братом ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у поведінці ОСОБА_4 сталися зміни, зокрема з`явився страх, тривога, поганий сон, агресія до оточуючих, тому за рекомендацією лікаря, ОСОБА_4 почала приймати відповідне лікування.

До 2020 року ОСОБА_4 проживала за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_2 , якій у свою чергу забороняла покидати квартиру без дозволу, не дозволяла користуватись мобільним телефоном, обмежувала у користуванні коштами. Тобто ОСОБА_4 вчиняла дії щодо обмеження особистих прав та свобод повнолітньої доньки.

У 2020 році донька ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання та роботи у Республіку Польща, у зв`язку із чим ОСОБА_4 зважаючи на її психічний стан почала проживати з матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Водночас, стан ОСОБА_4 надалі погіршувався. Це виразилося у тому, що вона стала тривожною, боязкою, озлобленою, неохайною, пасивною до будь-якої побутової діяльності, відмовлялася від їжі, агресивно поводилася з матір`ю та іншими оточуючими (зокрема, сусідами), неодноразово била матір, проте ОСОБА_3 пробачала доньці її поведінку, розуміючи стан останньої.

Однак, 20.09.2023 ОСОБА_4 було нанесено матері - ОСОБА_3 (71 рік) настільки сильні множинні забої та гематоми, що остання змушена була звернутися до лікаря.

20.09.2023 з метою надання ОСОБА_4 необхідної медичної допомоги та припинення протиправних дій щодо матері, сином - ОСОБА_1 було викликано поліцію та бригаду швидкої медичної допомоги для госпіталізації ОСОБА_4 .

За наслідками вказаних протиправних дій ОСОБА_4 щодо неї було винесено тимчасовий заборонний припис серія АА №304520 від 20.09.2023 та було притягнуто до відповідальності, як таку, що вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері.

Під час госпіталізації (з 20.09.2023 по 17.10.2023) ОСОБА_4 був встановлений діагноз гострий поліморфний психотичний розлад.

Поряд з цим, при виписці з КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР було призначено лікування: спостереження психіатром та сімейним лікарем, флюанксол-депо 1.0 мл в/м 1 раз в місяць, оланзапін 5 мг на ніч (що є підтримуючим лікуванням шизофренії та інших психозів).

Внаслідок проведеного лікування на короткий час ОСОБА_4 вдалося стабілізувати, однак вже до кінця 2023 року остання знову почала відмовлятися від прийому призначеного лікування, знову почала проявлятися агресивність та інші прояви хворобливої поведінки, як результат матір - ОСОБА_3 (є інвалідом 3 групи) боїться її (зокрема, через постійні прояви насильства з боку ОСОБА_4 ) та не може піклуватися про доньку, а їх подальше спільне проживання не є можливим.

У свою чергу ОСОБА_4 не може повного мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю.

11.05.2024 внаслідок проявлення агресивних дій щодо матері, неконтрольованого стану (погрожувала вчинити суїцидальні дії, розбила телефон брата ОСОБА_1 , коли той намагався перешкодити їй вчинити такі дії), відмови від лікування, за викликом швидкої медичної допомоги ОСОБА_4 знову була госпіталізована до КНП «Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР для надання їй необхідної медичної допомоги.

Вказане свідчить про ймовірну наявність у ОСОБА_4 психічного розладу, який впливає на її можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

21.05.2024 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 17.07.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

22.08.2024 матеріали цивільної справи повернуті до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з висновком експерта №602 від 13.08.2024 за результатами судової психіатричної експертизи.

Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 10.10.2024, постановлено матеріали цивільної справи №607/10983/24 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Онищук Мар`яна Борисівна, заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, надіслати в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для внесення подання про призначення опікуна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.01.2025 цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Онищук Мар`яна Борисівна, заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, повернута до суду з витягом з протоколу №8 засідання опікунської ради від 04.12.2024 та поданням органу опіки і піклування від 16.01.2025 №27/06.

Представник заявника адвокат Онищук М.Б. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник ОСОБА_4 адвокат Дзюбан Р.М. не заперечив, щодо задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що являється донькою ОСОБА_4 , та підтверджує, що погіршення стану здоров`я її матері відбулося після смерті батька у 2014 році. З того часу її психічний стан є досить мінливим, непостійним, періодично супроводжується проявами агресії, в тому числі і стосовно неї, підтримання стійкого психічного стану було можливим завдяки медикаментозній терапії, однак матір, на жаль, не усвідомлює характер свого захворювання і часто відмовляється від прийому будь-яких препаратів. Така відмова від препаратів має наслідком загострення її стану, що призводить до неконтрольованих дій матері, таких як агресії до оточуючих або взагалі суїцидальні прояви. Таким чином, за матір`ю потрібно періодично наглядати та контролювати її стан, щоб не допустити заподіяння самошкоди з її боку чи шкоди оточуючим (наприклад, сусідам чи бабусі). Зазначає, що самостійно не має змоги здійснювати нагляд за матір`ю, оскільки вже досить тривалий час (з 2020 року) проживає на території Республіки Польща на постійній основі, де має стійкі соціальні зв`язки, спершу навчалася в рамках угоди про обмін ERASMUS з Вроцлавським університетом економіки та бізнесу, а згодом працювала та працює. Відповідно в Україну може приїжджати лише на період короткотривалих відпусток (один чи два рази на рік).

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи ОСОБА_4 недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду письмові пояснення щодо обставин справи, в яких зазначила, що її донька ОСОБА_4 тривалий час хворіє, її психічний стан дуже нестабільний, потребує догляду та постійної опіки, самостійно вона не може забезпечити свої побутові потреби. Вона опікуватися донькою не спроможна, тому що є пенсіонеркою, інвалідом, сама зазнала насилля з боку доньки. У зв`язку з агресією доньки щодо неї через її психічний стан у вересні 2023 року змушені були викликати поліцію, щоб зупинити її дії, та бригаду швидкої медичної допомоги, щоб надали їй допомогу, оскільки донька не розуміла, що робить. Те саме повторилося у травні 2024 року. 11.05.2024 доньку знову госпіталізували, щоб надати їй медичну допомогу. 05.06.2024 її доньку виписали з лікарні, зазначивши у виписці, що її стан задовільний, а працездатність відновлена, однак таке не відповідало дійсності, тому що вже в той самий день та наступний день вона була дуже агресивна (зокрема, стосовно мене), погрожувала їй фізичною розправою, щоб її стабілізувати довелося звернутися за повторною госпіталізацією. Також, вона звернулася зі скаргою в лікарню (КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР), тому що розуміє, що донька не усвідомлює та не розуміє своїх дії, а такий стан (підвищеної агресії, коли вона є небезпечною не тільки для оточуючих, але і для себе) зумовлений неналежним лікуванням. Заяву просить задовольнити, оскільки через свій вік та інвалідність, вона не в змозі здійснювати догляд за донькою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8442 від 26.06.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: Параноїдальна форма шизофренії, безперервний перебіг, наростаючий дефект.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком експерта Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №602 від 13.08.2024, ОСОБА_4 виявляє ознаки параноїдна шизофренії, безперервний перебіг, дефект психіки за змішаним типом. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. Внаслідок вищевикладеного ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Питання стороннього догляду не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи. Питання чи має ОСОБА_4 фактичну можливість з`явитися в судове засідання, а також чи може особисто дати пояснення по суті справи не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи.

Згідно частини першої статті 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила).

За змістом статті 55 ЦК України, опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними.

Згідно частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частинами 1, 3, 4 статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до вимог частини першої статті 300 ЦПК України, визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно витягу з протоколу №8 засідання опікунської ради від 04.12.2024, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: погодити кандидатуру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в опікуни над рідною сестрою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі визнання останньої рішенням суду недієздатною.

Як вбачається із подання органу опіки і піклування про погодження кандидатури опікуна ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_4 у разі визнання її недієздатною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Тернопіль, зареєстрований в АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації за адресом АДРЕСА_1 разом із своєю сестрою - ОСОБА_4 , 1973 року народження.

Відповідно до медичного висновку виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія загальної практики-сімейної медицини №13» за станом здоров`я ОСОБА_1 може бути призначений опікуном.

Згідно обстеження житлово-побутових умов, проведеного соціального інспекторами УСП ТМР, умови проживання та догляду за ОСОБА_4 добрі та належні для проживання. Разом із ОСОБА_4 проживає без реєстрації її брат - ОСОБА_1 .

З долучених до заяви матеріалів та з усних пояснень заявника вбачається наступне: батько заявника та ОСОБА_4 - ОСОБА_7 помер в 2016 році; чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер в 2014 році; мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3 є пенсіонером за віком та інвалідом III групи; донька ОСОБА_4 - ОСОБА_2 з 2020 року постійно проживає в Республіці Польща.

Відповідно до заяви дружини заявника - ОСОБА_8 , остання не заперечує щоб її чоловік ОСОБА_1 був опікуном своєї сестри ОСОБА_4 .

Аналогічне вбачається із заяв матері та племінниці заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , останні надали згоду на призначення опікуном їхнього сина та дядька ОСОБА_1 щодо його рідної сестри ОСОБА_4 .

На засіданні опікунської ради заявник повідомив про те, що його сестра ОСОБА_4 часто буває агресивна не тільки до сусідів, але і до своїх рідних. Інших рідних, які б могли бути опікуном ОСОБА_4 не має.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Тернопіль, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, інших близьких родичів, які б виявили бажання бути опікуном недієздатної, немає, оскільки як було встановлено при розгляді справи, донька ОСОБА_4 проживає та працює за кордоном, а мати ОСОБА_4 за віком та станом здоров`я, не в змозі здійснювати догляд за донькою, тому суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити 2 (Два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати органу опіки і піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особи:

- Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вул. Лисенка, 8, м. Тернопіль, ;

- ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_3 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Присяжні В.М. Зелінський

О.В. Карпа

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич