КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 381/5729/23
провадження № 22-ц/824/845/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року в складі судді Осаулової Н. А.,

встановив:

06.12.2023 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 28.05.2012 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Заявою відповідача підтверджується той факт що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 44 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов`язань та непогашенням заборгованості, остання станом на 26.11.2023 має заборгованість за тілом кредиту в сумі 32310,01 грн.

Посилаючись на вказані обставини АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.05.2012 в розмірі 32 310, 01 грн станом на 26.11.2023 та відшкодувати витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684, 00 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.05.2012 станом на 26.11.2023 у розмірі 32310,01 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн.

25.03.2024 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково, в розмірі 5 652, 28 грн.

Свої доводи мотивує тим, що сторонами кредитного договору в Анкеті-заяві не були погоджені умови кредитування ( нарахування відсотків та інших платежів) до 07.08.2021 року. Банком було безпідставно списано грошові кошти з кредитного рахунку на погашення відсотків в сумі 31 778,75 грн:

5006,70 грн - переплата за відсотками з 01.01.2022 по 28.11.2023;

1 040,98 грн - переплата за відсотками за 2021 рік;

25 731,07 грн - переплата за відсотками та платежами з 01.06.2015 по 30.06.2019.

Вважає, що заборгованість за кредитним договором становить лише суму 5 652,28 грн:

37 431,03 грн (тіло кредиту згідно відомостей позивача) - 31 778,75 грн (переплати, які не враховано) = 5 652, 28 грн.

Зазначила, що розрахунок боргу за відсотками проведений за двома різними процентними ставками 34,0% і 40,8% річних одночасно. Збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку також неправомірно. Такі умови нарахування відсотків відсутні в підписаній Анкеті-заяві від 08.07.2021.

Правом наданні відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд враховує, що було прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах», який набрав чинності 19.07.2024.

Згідно з вказаним Законом частину першу статті 369 ЦПК України викладено в новій редакції: «Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи».

Прикінцевими положеннями цього Закону установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що апеляційну скаргу подано до набрання чинності вказаним вище Законом, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 28.05.2012 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 45).

До анкети-заяви банк додав Витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; Умови та правила надання банківських послуг, які затверджено 06.04.2012 (а. с. 57-84).

Розмір кредиту, процентів за користування коштами та порядок їх нарахування у договорі не зазначено.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за яким надано було надано наступні кредитні картки:

№ НОМЕР_1 , дата відкриття - 28.05.2012, термін дії -10/15, карта Універсальна;

№ НОМЕР_2 , дата відкриття - 24.01.2013, термін дії -07/16, карта Універсальна;

№ НОМЕР_3 , дата відкриття - 15.02.2015, термін дії -02/19, карта Універсальна;

№ НОМЕР_4 , дата відкриття - 23.08.2016, термін дії -03/20, карта Універсальна;

№ НОМЕР_5 , дата відкриття - 19.03.2019, термін дії -08/22, карта Універсальна;

№ НОМЕР_6 , дата відкриття - 08.07.2021, термін дії -04/25, карта «Універсальна» Gold (а.с.44).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , відомо про старт карткового рахунку № НОМЕР_1 . 28.05.2012 становлено кредитний ліміт 300 грн; 28.05.2012 збільшення кредитного ліміту -3 500 грн; 04.09.2012 зменшення кредитного ліміту - 2 860 грн; 28.09.2013 - збільшення кредитного ліміту - 8 000 грн; 09.08.2018 - збільшення кредитного ліміту - 15 000 грн; 18.02.2020 - збільшення кредитного ліміту -25 000 грн; 05.03.2020 - збільшення кредитного ліміту - 42 000 грн; 08.07.2021 - збільшення кредитного ліміту -44 000 грн; 07.06.2022 - зменшення кредитного ліміту - 41 030 грн; 14.06.2022 - зменшення кредитного ліміту - 40 905,34 грн; 30.06.2022 - зменшення кредитного ліміту -39 810 грн; 28.07.2022 - зменшення кредитного ліміту - 38 790 грн; 29.07.2022 - зменшення кредитного ліміту -38 790 грн; 08.11.2022 - зменшення кредитного ліміту - 38 790 грн; з 22.11.2022 - зменшення кредитного ліміту - 37 431,03 грн; 03.03.2023 - кредитний ліміт - 0 грн (а. с. 43).

08.07.2021 ОСОБА_1 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за змістом якої підписанням цієї Заяви вона приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки». «Поточну рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування». «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній н а дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку , приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

АТ КБ «ПриватБанк» додано виписку за договором № б/н станом на 15 листопада 2023 року за період 28 травня 2012 року - 28 листопада 2023 року, яка містить відомості щодо наступних кредитних карток: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 (а.с.25-42).

Згідно з розрахунком банку за період з 28.05.2012 по 08.07.2021 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 33 174,35 грн.

Станом на 26.11 2023 заборгованість становить 32 310,01 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а. с. 7-24).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з цим позовом, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що уклало з ОСОБА_1 договір, за умовами якого позичальниця отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні анкети-заяви, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що така заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого утворилась заборгованість.

ОСОБА_1 не заперечує наявність кредитних правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк», факту отримання кредитних коштів, проте заперечує проти існування заборгованості, про яку зазначає банк. Оскільки матеріали справи не містять доказів істотних умов укладеного між сторонами договору, а витяг з Умов, які надав банк, не містить підпису відповідача, а тому не є доказом погодження з ним при підписанні заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Банком безпідставно списано грошові кошти з кредитного рахунку на погашення відсотків в сумі 31 778,75 грн: 5006,70 грн - переплата за відсотками з 01.01.2022 по 28.11.2023; 1 040,98 грн - переплата за відсотками за 2021 рік; 25 731,07 грн - переплата за відсотками та платежами з 01.06.2015 по 30.06.2019. Порядок погашення заборгованості за відсотками за кредитом між сторонами в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії відповідача з погашення відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки відсотки є платою за використання кредитних коштів. Зазначала, що списані банком кошти з банківської карти в рахунок погашення відсотків з 28.05.2021 по 08.07.2021 мають бути зараховані в рахунок погашення боргу за тілом кредиту.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 26.11.2023 відповідач має заборгованість та повинна сплатити грошові кошти у розмірі 32 310,01 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки судом не зазначено підстави відхилення доводів відповідача про те, що станом на 08.07.2021 умови договору про розмір процентів між сторонами погоджено не було.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Крім того, роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

У зв`язку з неодноразовою зміною Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua), кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, підлягають урахуванню доводи відповідачки про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий банком до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, остання розуміла, ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

За змістом статті 1049 ЦК України позикою, яка підлягає поверненню, є грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем позичальнику.

Як вбачається з виписки по рахунку, яка надана позивачем, сума списаних відсотків за період з 28.05.2012 по 01.07.2021 становить 30 389 грн. При цьому усього надходжень за період з 28.05.2012 - 203 111,81 грн, усього витрат - 235 421,82 грн, різниця становить 32 310,01 грн.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позивальником кошти, з урахуванням нарахованих відсотків за період з 08.07.2021, розмір яких було погоджено сторонами у заяві від 08.07.2021, у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, а також враховуючи визнання відповідачем позову в сумі 5 652,28 грн, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення вказаної суми кредитних коштів.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 374 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості за тілом кредитом в сумі 5 652,28 грн.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

З огляду на те, що розмір задоволених позовних вимог становить 17,49%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 469,43 грн.

Сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає відшкодуванню з АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 3 321, 85 грн ( 82,51 %).

Після здійснення зарахування, з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 825,42 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5 652,28 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 825,42 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук