1Справа № 335/9992/24 2/335/267/2025
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
20 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Кісенка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» про закриття розділу Державного реєстру прав та закриття реєстраційної справи,
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Богач А.О. звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» про закриття розділу Державного реєстру прав та закриття реєстраційної справи.
Ухвалою суду від 05.09.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 23.10.2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Керуючись зазначеним, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено таке.
Згідно Договору купівлі-продажу від 09.11.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1452, ОСОБА_1 прийняла у власність від ПМП «Алоінс» будівлі та споруди, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до наявної у справі інформаційної довідки за № 274403555 від13.09.2021 р. право приватної власності на будівлі та споруди згідно Договору купівлі-продажу від 09.11.2020 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 . Розмір частки І.
Така ж реєстрація права власності на зазначені будівлі та споруди відповідає відомостям інформаційної довідки № 348251023 від 27.09.2023 року.
Відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування ЗМР від 18.09.2023 р. № 03-08/01-0580 про розгляд звернення, ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до інформації з ДРРП на запитуваній земельній ділянці встановлено наявність майна, яке належить іншим юридичним особам, у зв`язку з чим для розгляду питання щодо оренди земельної ділянки необхідно надати згоду інших співвласників майна розташованого на такій земельній ділянці.
Станом на дату розгляду цієї справи наведене заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 р. набрало законної сили, а отже є обов`язковим до виконання.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявній в ній докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у цій справі виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 1-2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1-2 ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Згідно ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно ч. 1-2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Згідно п. 1-2 ч. 1 ст. 2 Закону України № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України № 1952-IV відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України № 1952-IV за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Суд звертає увагу, що у практиці Великої Палати Верховного Суду закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно [див., зокрема, пункт 98 постанови від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20)]. Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (підпункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (підпункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.13) та інші).
Зазначене, в свою чергу призводить до недостовірності відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що як наслідок підлягає виправленню.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону України № 1952-IV розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.
Згідно абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України № 1952-IV закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню.
Таким чином, суд вважає, що доводи позивача викладені в його позові знайшли своє підтвердження відповідними доказами, внаслідок чого суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, з ТОВ «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Інші судові витрати до стягнення не заявлялися.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 7682, 89, 141, 263265, 268, 280282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» про закриття розділу Державного реєстру прав та закриття реєстраційної справи задовольнити.
Закрити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділ, відкритий на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Солошенко Юлії Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48678979 від 13.09.2019 р. щодо права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» на нежитловий будинок літ. А-1 загальною площею 56,9 кв.м.; навіс літ. Б; трансформаторну літ. В; сарай літ. Г; навіс літ. Д; огорожі №1-5; споруди №6-14; замощення І,ІІ з закриттям реєстраційної справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20.03.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт № НОМЕР_2 , виданий 13.02.2019 р., орган що видав 2310).

Відповідач Товариство з обмеженою діяльністю «БРИДЖ ГЛОБАЛ 2019» (49064, м. Дніпро пр-т. Сергія Нігояна, буд. 22/26, кв. 24; ).

Суддя І.П. Соболєва