Єдиний унікальний номер №333/2373/24
Номер провадження №2/333/183/25
Іменем України
21 березня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулвя до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач обґрунтовуючи свої уточнені позовні вимоги, зазначив, що він є власником 2/3 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Третя особа, ОСОБА_4 є його колишньою дружиною. На момент купівлі житлового будинку по теперішній час в будинку зареєстрована ОСОБА_3 , 1935 року народження та ОСОБА_2 , які не проживали в ньому, особисті їх речі в будинку відсутні.
Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації, що заважає позивачу вирішувати долю такого майна, користуватися ним на власний розсуд та повною мірою вчиняти щодо нього юридично значимі дії, що в свою чергу призводить до порушення його житлових прав, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком.
Ухвалою суду 11.04.2024 року суддя Піх Ю.Р. прийняв позовну заяву до свого провадження, та вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.07.2014 року, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником 2/3 частки є ОСОБА_5 , власником 1/3 частки є ОСОБА_4 .
Свідоцтвом на право на спадщину за законом, виданого 15.10.2020 року ОСОБА_1 успадкував 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228271116 від 15.10.2020 року.
Відповідно до акту від 26.02.2024 року складеного квартальним комітетом № 17 Комунарського району м. Запоріжжя встановлено, що ОСОБА_3 , 1935 року народження та ОСОБА_6 , 1990 року народження з липня 2014 року не проживають в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг ЗМР ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 16.03.2006 року по теперішній час.
Згідно інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг ЗМР ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.08.2021 року по теперішній час.
Судом встановлено що відповідачі не проживають в житловому будинку більше 3 років.
Добровільно відповідачі не бажають знятись з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідачів порушує право ОСОБА_1 на вільне розпорядження і користування вказаним житловим будинком.
Відповідно до ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 Житлового кодексу України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 Цивільного кодексу України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Предмет спору складають вимоги позивача щодо втрати відповідачами права на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні, не несуть витрати за житлово-комунальні послуги та відмовляються у добровільному порядку вирішити питання щодо зняття себе з реєстраційного обліку за вказаною адресою, таким чином, порушуючи права позивача, як наймача спірного будинку.
Отже, порушені права позивач та перешкоди в користуванні квартирою цілком можливо усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Суд вважає, що позивач, як наймач квартири має права вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.Р. Піх