Єдиний унікальний номер справи № 760/6802/2024
Провадження №22-ц/824/3878/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» про визнання незаконним пункту наказу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним пункту наказу.

Свої вимоги мотивувала тим, що 15 лютого 2024 року проректором з науково-педагогічної роботи Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» видано наказ № 657-п «Про оголошення догани» - професору кафедри інтелектуальної власності та приватного права факультету соціології і права ОСОБА_1 , за невиконання п. 2.5 посадової інструкції, п.п. 1.4, 3.1.17 контракту НПП від 06 червня 2023 року, порушення розділу 3 «Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського» від 01 жовтня 2020 року. Зазначила, що 23.01.2024 року їй стало відомо про те, що 19.01.2024 року у табелі виходу на роботу працівників КПІ ім. Ігоря Сікорського їй постановлено прогул. 06.02.2024 року було розпочато проведення засідання щодо вирішення конфліктної ситуації за її заявою та надано час для подачі письмових пояснень щодо прогулу в табелі. 08.02.2024 року вона подала письмові пояснення, з яких вбачається, що 23 грудня 2023 року у телефонній розмові із завідувачем кафедри ОСОБА_2 було обговорено питання щодо проведення засідання комісії 19 січня 2024 року. ОСОБА_2 було повідомлено про те, що поки невідомо механізму перерахунку отриманих студентами за ЄДКІ балів, тому вона особисто повідомить та надішле документи, які потрібно для роботи екзаменаційної комісії. Разом з тим, з 16 січня 2024 року по 19 січня 2024 року включно завідувач кафедри не відповідала на її численні телефонні дзвінки. 19.02.2024 року їй зателефонували з відділу кадрів та повідомили про наказ «Про оголошення догани» та необхідність ознайомлення з ним. Вважає зазначений наказ несправедливим, оскільки 19.01.2024 року вона неодноразово спілкувалась зі своїми колегами кафедри, а також згідно розкладу проводила екзамен у студентів денної форми навчання другого освітньо-наукового рівня «Магістр» у онлайн режимі. Засідання комісії було перенесено та проведено 23.01.2024 року, тому свої обов`язки голови екзаменаційної комісії нею виконані в повному обсязі відповідно до Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського. Рішення щодо застосування дисциплінарного заходу у вигляді догани було прийнято без її участі, а тому їй не було надано можливість надати додаткові пояснення та зауваження. Крім того, відповідачем не вказано, які саме норми трудового законодавства або внутрішніх положень нею порушено, за які передбачено саме дисциплінарну відповідальність. Також, в акті про відсутність на робочому місці та службовій записці відсутні відомості про місце та час їх складання.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати незаконним п. 1 наказу проректора з науково-педагогічної роботи Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 657-п від 15 лютого 2024 року «Про оголошення догани».

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 31 жовтня 2024 року позивач направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

02 січня 2025 року до апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 06 березня 2025 року, з`явилась позивач.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків:

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 працює на посаді професора кафедри інтелектуальної власності та приватного права факультету соціології і права НТУУ «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується копією наказу № 2048-п від 07 червня 2023 року.

Наказом № НОН/360/2023 від 22 листопада 2023 року «Про затвердження складу екзаменаційних комісій та підготовку до проведення атестації випускників університету, що здобувають вищу освіту за освітніми ступенями бакалавр і магістр у 2024 році» для проведення атестації випускників університету та присвоєння їм освітніх ступенів вищої освіти бакалавр, магістр і відповідних кваліфікацій було затверджено склад екзаменаційних комісій навчально-наукових інститутів і факультетів за спеціальностями університету.

Згідно з додатком № 22 до зазначеного наказу затверджено склад екзаменаційної комісії факультету соціології і права № 22-10 за спеціальністю 081 «Право» освітній ступінь «магістр», головою якої призначено ОСОБА_1

З урахуванням пункту 6.5 Положення про екзаменаційну комісію, розпорядженням № РП/417/2023 від 12 грудня 2023 року «Про розклад роботи екзаменаційних комісій у січні 2024 року» було затверджено розклад роботи екзаменаційних комісій факультету соціології і права у січні 2024 року згідно додатку № 22. Засідання екзаменаційної комісії № 22-10 за спеціальністю 081 «Право» освітній ступінь «магістр», головою якої призначено позивача, згідно затвердженого розкладу мало відбутися 19 січня 2024 року, початок засідання о 10 годині 00 хвилин.

Наказом № 657-п від 15 лютого 2024 року позивачу було оголошено догану за невиконання п. 2.5 посадової інструкції, п. п. 1.4, 3.1.17 контракту НПП від 06 червня 2023 року № 125-НПП, порушення розділу 3 «Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського» від 01 жовтня 2020 року наказ № 7/178. 19 січня 2024 року позивач не виконала п. 2.5 посадової інструкції, п. п. 1.4, 3.1.17 контракту НПП від 06 червня 2023 року № 125-НПП, порушила розділ 3 «Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського» від 01 жовтня 2020 року наказ № 7/178, оскільки позивач не була присутня на засіданні екзаменаційної комісії № 22-10 та належним чином не виконала обов`язки голови екзаменаційної комісії № 22-10.

Зазначений наказ виданий на підставі подання завідувача кафедри ОСОБА_2 з резолюцією проректора ОСОБА_3 , акту про відсутність на робочому місці, пояснювальної записки ОСОБА_1 , посадової інструкції, контракту НПП від 06 червня 2023 року № 125-НПП, Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського», наказу КПІ ім. Ігоря Сікорського «Про затвердження складу екзаменаційних комісій та підготовку до проведення атестації випускників університету, що здобувають вищу освіту за освітніми ступенями бакалавр і магістр у 2024 році» від 22 листопада 2023 року «НОН/300/23», додатку № 22 до наказу від 22 листопада 2023 року № НОН/№НОН/300/23, розкладу роботи екзаменаційної комісії, службових та пояснювальних записок членів екзаменаційної комісії кафедри інтелектуальної власності та приватного права факультету соціології і права КПІ ім. Ігоря Сікорського.

Як вбачається з апеляційної скарги, переважна більшість її доводів фактично повторюють позицію апелянта, заявлену ним в ході розгляду справи в суді першої інстанції. Така позиція вже була належним чином досліджена судом першої інстанції в ході розгляду справи, за результатами чого їй була дана належна правова оцінка, з якою в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2020 року у справі № 554/2491/17 зазначив наступне:

«Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.»

Таким чином, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для повторного наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Окремо при вирішенні справи апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянт підтвердила те, що 19.01.2024 року о 10:00 вона не перебувала в місці проведення засідання екзаменаційної комісії факультету соціології і права № 22-10 за спеціальністю 081 «Право» освітній ступінь «магістр», головою якої призначено ОСОБА_1

Хоча вона й зазначала про те, що в цей час перебувала в університеті, однак в іншому корпусі, з метою отримання інформації та відомостей, необхідних для засідання комісії, однак жодним чином такі свої посилання не довела.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З урахуванням наведених норм, вищевказані посилання апелянта не можуть бути прийняті судом.

Також при вирішенні справи колегія суддів зважає на те, що предметом розгляду у даній справі є скасування наказу про догану. Підставою для такого наказу був не факт прогулу, а саме неприбуття позивача 19.01.2024 року о 10:00 в місце проведення засідання комісії, відтак незабезпечення організаційних питань, необхідних для роботи такої комісії.

При цьому сама позивач подала до суду копію Положення про екзаменаційну комісію та атестацію здобувачів вищої освіти в КПІ ім. Ігоря Сікорського, затвердженого та введеного в дію наказом №7/178 від 01.10.2020 року, зі змінами, внесеними наказами №НУ/71/2021 від 19.04.2021 року, №НОН/130/2022 від 03.05.2022 року, №НОН/100/2023 від 23.03.2023 року.

Відповідно до п.3.2 вказаного Положення голова екзаменаційної комісії забезпечує роботу екзаменаційної комісії відповідно до затвердженого розкладу.

Зважаючи на наведене, позивач 19.01.2024 року о 10:00 мала бути присутньою в місці засідання комісії і організовувати її роботу, чого нею зроблено не було.

Факт не перебування її в приміщенні зсідання комісії, де мало проходити засідання, не заперечує і позивач.

Той факт, що позивач в подальшому 19.01.2024 року брала участь у прийнятті іспитів, не спростовує того, що вона мала прибути о 10:00 в місце засідання комісії, оскільки початок таких іспитів було встановлено на 12:00.

Не можуть слугувати доказами відсутності вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку і її посилання на те, що вона в телефонному режимі зв`язувалася з іншими членами комісії, оскілки, як зазначено вище, передбачалась необхідність її особистого прибуття в місце проведення комісії.

Крім того, посилання на такі телефонні розмови також не були підкріплені жодними доказами.

Не можуть бути прийняті апеляційним судом посилання на неспричинення значної шкоди інтересам відповідача у зв`язку з тим, що 23.01.2024 року засідання комісії все ж таки було проведено.

Сам факт того, що в подальшому комісія провела своє засідання, жодним чином не спростовує того, що перше засідання мало відбутися 19.01.2024 року, однак позивач, як голова комісії на нього не з`явилась, чим унеможливила таке засідання. Наступне ж усунення наслідків неналежного виконання трудових обов`язків не обумовлює відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності за їх неналежне виконання.

Не можуть бути прийняті і посилання на неналежність розгляду звернення позивача до керівництва ФСП КПІ ім. ім. Ігоря Сікорського щодо врегулювання конфліктної ситуації.

Як вже зазначалося вище, педметом розгляду у даній справі є саме оскарження наказу проректора з науково-педагогічної роботи про оголошення позивачу догани, а не дотримання процедури засідання комісії з вирішення конфліктної ситуації між сторонами.

Відповідачем було дотримано встановлений законом порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, на чому детально зупинився суд першої інстанції у рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року узалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько