Провадження № 2/357/906/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

25 березня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 39843,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції знаходився виконавчий лист № 2/125/493/2021 від 19.10.2021 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку(доходу), щомісячно починаючи з 05.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухилявся від обов`язку, щодо сплати аліментів, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка на листопад 2024 року становила 131348,30 грн. Позивач стверджує, що відповідач протягом всього часу виконання рішення суду порушував свої зобов`язання, взагалі не сплачує аліменти, а тому позивач зазначає, що має право на отримання неустойки у розмірі 1 відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення. Позивач здійснила розрахунок неустойки у відповідності до норм СК України та відповідно до правової позиції ВП ВС, що викладені по справі № 572/1762/15-ц . Зокрема, розмір неустойки позивач розрахувала за період з 05.04.2021р. по 30.09.2024 р. що становить 39 843,75 грн, що і просить позивач стягнути з відповідача.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 10.12.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначив справу до розгляду (а.с. 50).

13.12.2024 року представник позивача, адвокат Поліщук О.О. подала клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.52).

17.12.2024 року суд задовольнив клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.56-57)

09.01.2025 року відповідач подав суду заяву про розгляд справи в загальному порядку та направлення йому матеріалів справи на дійсну його адресу (а.с. 59).

25.03.2025 року представник позивача подала клопотання про приєднання до матеріалів письмового доказу (довідки-розрахунку ДВС), який було направлено разом з матеріалами позовної заяви, про що вказано в додатках до позову, але з технічних причин, цей документ не було доєднано (а.с.73-77).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являються сторони по справі. Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 08.09.2021 року по справі № 369/4691/21 з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їхньої дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 05.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.24-25) .

Виконавчий лист з виконання вказаного рішення Барського районного суду Вінницької області по справі № 369/4691/21 знаходився на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Наведене підтверджено копією виконавчого листа та постановою про накладення штрафу (а.с.24-25,30).

Також, позивач надала суду витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження 23.05.2024р. через вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, що виражається в ухиленні від сплати аліментів (а.с.29).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця від 15.10.2024року №194839, заборгованість відповідача за період з 05.04.2021р. по 30.09.2024 р. складає 131 348, 30 грн., аліменти взагалі не сплачувалися (а.с.77).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Отже, така відповідальність може бути застосована лише за наявності вини боржника, яку необхідно довести. Тобто, якщо заборгованість виникла з незалежних від останнього обставин (хвороба, помилка бухгалтера, фактична неможливість здійснювати виплати з інших поважних причин), пеню на неї нараховувати не можна.

В даному випадку, суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини щодо виникнення боргу по аліментах. Будучи обізнаним про розгляд даного спору, відповідач не вчинив жодних процесуальних дій, не вказав причини невиконання ним рішення суду про стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, вимога позивача про стягнення неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів підлягає до задоволення.

Позивач наводить свій розрахунок пені, згідно якого за вказаний період неустойка за несплату аліментів (пеня) становить 39843,75 грн. Однак, суд не може погодитися з таким розрахунком, оскільки позивач невірно визначила кількість днів для обрахунку неустойки.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020р. по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованістю зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені);

Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

Таким чином, з урахуванням даних щодо заборгованості по аліментам, що були надані відділом державної виконавчої служби, та враховуючи наведену формулу розрахунку, загальна сума пені за зобов`язаннями відповідача по сплаті коштів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , за вказаний вище період, буде становити значно більшу суму, ніж сам борг, оскільки, лише, за один місяць квітень 2021 року, (з 05.04.2021р. до 30.09.2024 року), розмір неустойки становитиме 30767,69 грн. (2471,30 х 1245 днів х 1 % = 30767,69 грн.).

Тобто, очевидним є, що розмір пені, розрахований у відповідності до наведеної формули та прикладу, буде значно більшим, ніж розрахована сума пені позивачем та сума самої заборгованості по аліментам за вказаний період коли відповідач не виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів. Але відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені обмежено 100 % заборгованості, тобто, в даному випадку, не може бути більшим від самої суми боргу, яка станом на 30.09.2024 року становила 131 348,30 грн.

При цьому, суд зазначає, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України)

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Отже, позивач в позовній заяві навела свій розрахунок неустойки (пені) за весь період невиконання відповідачем рішення суду, та просить стягнути суму неустойки 39843,75 грн., що є меншим розміром, ніж сама заборгованість, але суд вважає, що позивач не обмежена в праві стягувати неустойку в меншому розмірі, це її диспозитивне право, а суд розглядає позов в межах заявлених нею вимог.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , в сумі 39843,75 грн.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати у справі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 76, 79, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасно сплату аліментів за період з 05.04.2021року по 30.09.2024 року в розмірі 39 843 грн. 75 коп. (тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок три гривні сімдесят п`ять копійок) .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола