Справа № 308/4236/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Корень В.Т.,

розглянувши заяву адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ігнатьо Б.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 28.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей в сумі 1 449 500 гривень, що на день передачі грошей відповідало еквіваленту суми 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. та зареєстровано в реєстрі за №78. За умовами вказаного договору Позичальник взяв у Позикодавця в борг грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США до 30.12.2023.

Вказує, що 27.12.2023 сторонами укладено договір про внесення змін №1 до вищезазначеного Договору позики від 28.01.2022, зареєстрованого за №78, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1627.

Вказаним договором від 27.12.2023 внесено зміни до п. 2 договору позики від 28.01.2022 в частині кінцевого строку повернення позики та змінено такий з 30.12.2023 на 30.12.2025. В решті положення пункту 2 Договору позики залишились без змін, зокрема щодо права Позикодавця достроково вимагати від Позичальника повернення суми боргу шляхом направлення останньої відповідної письмової вимоги, натомість Позичальник повинен повернути борг Позикодавцю в повному обсязі протягом 45 календарних днів з моменту отримання зазначеної вимоги.

Зауважує, що 14.01.2025 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 письмову вимогу про дострокове погашення боргу за договором позики №78 від 28.01.2022. Вказана вимога отримана ОСОБА_2 25.01.2025, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого відправлення 170, поштовою накладною та описом вкладення у цінний лист 170.

Таким чином, 26.01.2025 розпочався 45-денний строк, протягом якого ОСОБА_2 повинен був повернути ОСОБА_1 вищезазначену позику. 11.03.2025 визначається як останній день строку на виконання обов`язку щодо дострокового повернення позики.

В період 25 січня - 11 березня 2025 року, тобто протягом 45-денного строку, в межах якого мало бути погашено грошове зобов`язання, позичальник того не виконав, оскільки грошові кошти не повернув. Після отримання вимоги позичальник, хоча й вийшов на зв`язок, виключно давав позикодавцю різного роду обіцянки, однак жодних дій щодо хоча б часткового погашення зобов`язання від досі не вчинив.

З огляду на наведене, на думку заявника, через отримання вищезазначеної вимоги ОСОБА_2 буде намагатися вчинити дії, спрямовані на перешкоджання можливому примусовому погашенню боргу перед ОСОБА_1 за рахунок відчуження наявного в нього майна на підставі рішення суду.

Зазначає, що на даний час у заявника відсутня інформація щодо наявності у ОСОБА_2 готівкових коштів в розмірі 50 000 доларів США або ж іншій валюті, еквівалентній даній сумі, за рахунок яких було б можливе погашення боргу за договором позики від 28.01.2022. Так само, немає й даних щодо наявності необхідної суми коштів на банківських рахунках ОСОБА_2 у безготівковій формі.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - у ОСОБА_2 у власності наявне нерухоме майно, серед якого житловий будинок загальною площею 240 кв. м., житловою площею 87.7 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48.

Згідно із Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 26.01.2025 №201- 09011716, виданою Фондом державного майна України за запитом заявника, оціночна вартість будинку ОСОБА_2 (вказане в довідці як "поліпшення") загальною площею 240 кв. м., житловою площею 87.7 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 , складає 3925712,83 гривень.

Оскільки розмір майбутніх позовних вимог заявника до відповідача ОСОБА_2 на дату заяви складає 2 082 230 гривень, то достатнім для забезпечення майбутнього позову стану накладення арешту на половину згадано будинку.

На підставі наведеного, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 1/2 частину житлового будинку загальною площею 240 кв. м., житловою площею 87.7 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48; заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам здійснювати знесення та/або поділ на частки чи окремі об`єкти нерухомого майна - житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вжиті судом заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що 28.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей в сумі 1 449 500 гривень, що на день передачі грошей відповідало еквіваленту суми 50 000 (п`ятдесят тисяч) доларів США, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. та зареєстровано в реєстрі за №78. За умовами вказаного договору Позичальник взяв у Позикодавця в борг грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США до 30.12.2023.

Також 27.12.2023 сторонами укладено договір про внесення змін №1 до вищезазначеного Договору позики від 28.01.2022, зареєстрованого за №78, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1627, яким внесено зміни до п. 2 договору позики від 28.01.2022 в частині кінцевого строку повернення позики та змінено такий з 30.12.2023 на 30.12.2025. В решті положення пункту 2 Договору позики залишились без змін, зокрема щодо права Позикодавця достроково вимагати від Позичальника повернення суми боргу шляхом направлення останньої відповідної письмової вимоги, натомість Позичальник повинен повернути борг Позикодавцю в повному обсязі протягом 45 календарних днів з моменту отримання зазначеної вимоги.

З наданих матеріалів вбачається, що 14.01.2025 ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 письмову вимогу про дострокове погашення боргу за договором позики №78 від 28.01.2022, яка була отримання останнім 25.01.2025, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого відправлення 170, поштовою накладною та описом вкладення у цінний лист 170.

Проте, згідно тверджень заявника, в період 25 січня - 11 березня 2025 року, тобто протягом 45-денного строку, в межах якого мало бути погашено грошове зобов`язання, ОСОБА_2 свого обов`язку не виконав та грошові кошти не повернув.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову є існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Як роз`яснено у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про накладення арешту на нерухоме майно, слід задоволити.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 1/2 частину житлового будинку загальною площею 240 кв. м., житловою площею 87.7 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48.

Заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам здійснювати знесення та/або поділ на частки чи окремі об`єкти нерухомого майна - житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу для виконання надіслати до Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції .

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе