Справа № 462/980/24 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/245/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Львів

Справа № 462/980/24

Провадження № 22ц/811/245/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана його представником - адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем, на рішення Городоцького районного суду Львівської області, ухвалене в м.Городок 20 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Наталії Василівни, про стягнення грошових коштів,-

встановив:

5 лютого 2024 року ОСОБА_1 через свого представника Бачинського О.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 8 травня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 793, за умовами якого ОСОБА_3 передала, а відповідач прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0552 га, яка розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, кадастровий номер :02:000:0126, і був зобов`язаний оплатити сплатити 35 880 грн. до підписання договору.

Умову договору щодо оплати 35 880 грн. ОСОБА_2 не виконав, пообіцяв у найближчий термін сплатити кошти за земельну ділянку, однак цього не зробив. З огляду на порушення відповідачем умов договору, ним обраховано 3% річних за невиконання умов такого в сумі 6 183,86 грн. та інфляційні втрати в сумі 24 465,42 грн.

Просив суд стягнути з відповідача в користь позивача суму боргу за договором в розмірі 35 880 грн., інфляційні втрати в розмірі 24 465,42 грн. та 3% річних за невиконання зобов`язання в сумі 6 183,86 грн., а також понесені судові витрати за оплату судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

4 жовтня 2024 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій з урахуванням розгляду справи в суді, провів повторні обрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, просив стягнути з відповідача в користь позивача 35 880 грн. боргу, інфляційні втрати в розмірі 24 465,42 грн., 3 % річних в сумі 6 183,86 грн., сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Зазначенор, що заходи забезпечення позову у виді арешту земельної ділянки 0,0552 га на території Керницької сільської ради Львівського району Львівської області, кадастровий номер :02:000:0126, що належить ОСОБА_2 , підлягають скасуванню після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушення норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції не було надано оцінки п.7 договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також залишено поза увагою умову сплати вартості земельної ділянки покупцем особисто саме представнику продавця, а не продавцю безпосередньо. Умовами договору визначено обов`язок покупця щодо проведення оплати саме з позивачем ОСОБА_1 . Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність порушення прав позивача, оскільки ОСОБА_1 не був власником земельної ділянки, кошти від відчуження якої мали бути передані ОСОБА_3 , а не позивачу. Оскільки ОСОБА_2 не виконав грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 , у нього виникло право вимоги 3% річних та інфляційних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідачем не доведено, що він провів повну оплату згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки. Колишня власниця проданої земельної ділянки в період 2019-2021 років вимагала від позивача кошти в сумі 35 880 грн. за продану земельну ділянку площею 0,0552га, яка розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0126. ОСОБА_2 ввів суд в оману стосовно відсутності претензій ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та навів неправдиві відомості про підтверджену передачу представником продавця коштів продавцю. Просить скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

12 березня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про залишення апеляційної скарги без розгляду та повернення судового збору, посилаючись на пунктом п`ятим частини першої статті 257 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пунктом четвертим частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, серед іншого, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині, закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 377 ЦПК України встановлено підстави для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині. Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Заяву про залишення без розгляду позовних вимог стороною позивача в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті не було подано. Задоволення такої заяви на стадії апеляційного перегляду суперечить нормам процесуального права.

Позивач на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції не був позбавлений можливості звернутися до суду з клопотання про відмову від апеляційної скарги або відмову від позову.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 8 травня 2018 року між ОСОБА_3 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за умовами якого продавець ОСОБА_3 в особі представника передала у власність, а покупець ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0552 га, яка розташована на території Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, кадастровий номер :02:000:0126, і сплачує її вартість за ціною та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно пунктів 6-7 цього договору вартість земельної ділянки станом на 7 травня 2018 року становить 35 880 грн., продаж земельної ділянки вчиняється між сторонами за 35 880 грн., які продавець в особі представника отримав від покупця до підписання цього договору. Договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 793.

27 жовтня 2023 року ОСОБА_2 була скерована вимога про оплату вартості земельної ділянки за договором від 8 травня 2018 року в розмірі 35 880 грн., інфляційні втрати в розмірі 23 274,57 грн. та 3% річних в сумі 9 714,31 грн.

Згідно проведеного представником позивача розрахунку боргу станом на 27 жовтня 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки у розмірі 35880 грн., інфляційні втрати становлять 23 274,57 грн. і три проценти річних - 9 714,31 грн., всього: 68 868,88 грн.

Згідно розрахунку боргу станом на 4 жовтня 2024 року, проведеного представником позивача, ОСОБА_2 має заборгованість за договором купівлі-продажу земельної ділянки в сумі 35 880 грн., інфляційні втрати становлять 24 465,42 грн. і три проценти річних - 6 183,86 грн.

Представником позивача скеровувався ряд адвокатських запитів до банківських установ з метою встановлення чи спростування факту перерахування ОСОБА_2 вартості земельної ділянки, яка виступала предметом договору купівлі-продажу від 8 травня 2018 року, на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно листа-відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 від 30 жовтня 2023 року АТ «Універсал банк» повідомило, що по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , до якого відкрита платіжна картка НОМЕР_2 , поповнень за період 2 червня 2015 року - 27 жовтня 2023 року від ОСОБА_2 не було ідентифіковано.

Згідно листа-відповіді на адвокатський запит ОСОБА_4 від 30 жовтня 2023 року АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що зарахування від особи ОСОБА_2 не зафіксовано на рахунок ОСОБА_1 на суму 35 880 грн.

Згідно листа-відповіді ГО «Айдар волонтерська допомога» № 07/10/24 від 7 жовтня 2024 року на адвокатський запит ОСОБА_4 , ОСОБА_1 - волонтер ГО «Айдар волонтерська допомога», перебував у зоні проведення АТО у період серед іншого з 30 березня 2018 року до 19 квітня 2018 року, що додатково підтверджується наказом про відрядження № 01/03/18 від 30 березня 2018 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходив з того, що відповідачем не порушено прав позивача, оскільки ОСОБА_1 не був власником земельної ділянки, кошти від відчуження останньої мали бути передані ОСОБА_3 , а не позивачу. Позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів відповідачем.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування частина перша статті 77 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 7 договору купівлі продажу земельної ділянки передбачено, що продаж земельної ділянки вчиняється за 35 880 грн., які продавець в особі представника отримав від покупця до підписання цього договору. Договір між сторонами було підписано без жодних застережень.

ОСОБА_3 , як попередній власник земельної ділянки, в інтресах якої вчинено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кошти з продажу якої вона мала отримати, не зверталася ні до ОСОБА_1 , як її представника під час продажу земельної ділянки, ні до ОСОБА_2 , як покупця і нового власника земельної ділянки, з вимогою сплатити їй кошти за земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження існування перед ним зобов`язань майнового характеру ОСОБА_2 , пов`язаних з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу земельної ділянки.

За відсутності у ОСОБА_2 невиконаних грошових зобов`язань перед ОСОБА_1 норми частини другої статті 625 ЦК України не підлягають до застосування.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на його законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди ОСОБА_1 з висновками суду щодо їх оцінки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана його представником - адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ______________Ю.Р.Мікуш_________________ Р.В. Савуляк