Справа № 459/3166/23 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю.Д.
Провадження № 22-з/811/27/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
24 березня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,
Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
Секретар Салата Я.І.
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Оліщук Василя Петровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,- про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням
25 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 150 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1500 гривень.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 лютого 2024 року суду оскаржив представник ОСОБА_3 - адвокат Оліщук В.П.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Оліщука .П. задоволено.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 лютого 2024 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

Вирішено відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позову про стягнення з ОСОБА_1 150 000,00 гртвень моральної шкоди.

Постанова Львівського апеляційного суду набрала законної сили.

04 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Оліщук В.П., звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що в поданій апеляційній скарзі він просив стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: суму сплаченого збору у розмірі 2250 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.

При ухваленні Львівським апеляційним судом рішення 28 жовтня 2024 року питання судових витрат не було вирішено.

Просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати в розмірі 6 000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги та 2250,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги. Розгляд справи щодо винесення додаткового рішення просить проводити у відсутності сторін.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Оліщук В.П. підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У частині другій статті 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема, у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Адвокат Оліщук В.П. на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат по оплаті судового збору, а також витрат на професійну правову допомогу додав до апеляційної скарги наступні документи:

-ордер на надання правничої (правової) допомоги №1269492,

-фотокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №002471,

-копію договору про надання юридичних послуг від 26 лютого 2024 року, укладеного між адвокатом Оліщук В.П. та ОСОБА_1 ,

-копію акту виконаних робіт щодо надання професійної правової допомоги від 21 березня 2024 року,

-копію додатку №1 до договору про надання юридичних послуг від 26 лютого 2024 року,

-копію калькуляції оплати послуг з надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 Утинкевич Г.С. згідно договору про надання юридичних послуг від 26 лютого 2024 року,

-копію квитанції ID: 7221-9532-5706-4748 від 20 березня 2024 року.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

21 березня 2025 року від представника ОСОБА_2 адвоката Скочиляс І.М., надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Клопотання мотивоване тим, що витрати на правову допомогу понесені ОСОБА_1 в розмірі 6000 грн. є завищеними та не відповідають середньостатистичній вартості послуг адвоката на ринку праці.

Матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Просить у задоволенні вимог відповідача щодо стягнення витрат із сплати судового збору відмовити в повному обсязі. У задоволенні вимог відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу просить відмовити з підстав ненадання розрахункового документу. У разі задоволення заявленої представником відповідача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу просить зменшити таку до 1500 грн.. Розгляд справи про ухвалення додаткового рішення просить проводити без участі позивача та її представника.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Згідно умов п.1.1 укладеного 26 лютого 2024 року договору про надання юридичних послуг, між адвокатом Оліщуком В.П. та ОСОБА_1 (клієнт), такий укладений з метою надання останньому консультацій та юридичних послуг щодо захисту його інтересів в органах державної влади, правоохоронних органах, судах усіх інстанцій на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, органах державної виконавчої служби, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України з питань: підготовки, подання та розгляду Львівським апеляційним судом апеляційної скарги у цивільній справі №459/3166/23.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що за послуги за п.1.1 цього договору клієнт сплачує виконавцю винагороду згідно додатку №1 до даного договору (договір діє з моменту підписання додатку).

Згідно додатку №1 до договору про надання юридичних послуг від 26 лютого 2024 року, адвокат Оліщук В.П. (виконавець), що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю за №002471, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 07.10.2022 року з одного боку та громадянка ОСОБА_1 (клієнт), з іншого боку, уклали цей додаток про наступне:

За підготовку, подання та представництво інтересів під час розгляду цивільної справи №459/3166/23 у Львівському апеляційному суді, клієнт в момент підписання договору оплачує грошові кошти у сумі 6000 грн. Зазначена сума коштів включає в себе вступ в справу, надання консультацій, вивчення матеріалів справи, ознайомлення з додатками та їх аналіз, підготовку апеляційної скарги, представництво інтересів клієнта в судових засіданнях під час розгляду апеляційної скарги з розрахунку одна година роботи 1000 грн, а також витрати на паливо-мастильні матеріали.

Згідно акту виконаних робіт щодо надання професійної правової допомоги від 21 березня 2024 року, адвокатом Оліщуком В.П. надано правову допомогу ОСОБА_1 по договору від 26 лютого 2024 року, а саме:

-конфіденційне побачення з клієнтом, ознайомлення із рішенням суду першої інстанції, ознайомлення із нормативно правовою базою (2 години);

-підготовка апеляційної скарги, підготовка процесуальних документів, формування пакету документів для подання апеляційної скарги (4 години).

Згаданим актом підтверджено, що кошти за виконану роботу клієнтом сплачено у готівковій формі.

Сторони погодили, що даний акт підтверджує повне та належне виконання сторонами своїх зобов`язань по договору від 26 лютого 2024 року.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати за надану професійну правничу (правову) допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Наявні в матеріалах справи №459/3166/23 документи долучені представником ОСОБА_1 адвокатом Оліщук В.П. дають підстави для висновку про доведеність понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 6000 грн, в той же час колегія суддів вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу, враховуючи рівень складності даної справи, предмет судового розгляду та розумність розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу,необхідне зменшити з 6000,00 грн до 5000,00 грн і такий розмір буде відповідати критеріям розумності, виваженості, справедливості

Така правова допомога була необхідною, фактично надана і підтверджена належними доказами.

Крім цього, з позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідачкою ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в розмірі 2 250,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди відмовлено повністю, відтак судовий збір за подання апеляційної скарги стягується з позивачки.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.133; 137; 141; 270; 381-384; 388-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Оліщук Василя Петровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 250,50 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 (чотири тисяч) гривень- всього 7 250,50 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк