Ухвала

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 357/1765/21

провадження № 61-3125ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 ; поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 ; поділити побутову техніку в натурі, визнавши право власності за ОСОБА_1 на електричну духову шафу «PYRAMIDA», мікрохвильову піч «SAMSUNG», плиту газову «ELECTROLUX», холодильник «LG», праску з парогенератором «PHILIPS».

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 14 серпня 2024 року позов задовольнив частково. Визнав об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Здійснив поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Визнав за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; 1/3 частину нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Залишив за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ; 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазин непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 . Поділив спільне сумісне майно подружжя (побутову техніку), визнавши за ОСОБА_1 право власності на електричну духову шафу «PYRAMIDA», мікрохвильову піч «SAMSUNG», плиту газову «ELECTROLUX», холодильник «LG», праску з парогенератором «PHILIPS». Залишив у власності ОСОБА_2 телевізор «SAMSUNG», кондиціонер «ELECTROLUX», витяжку кухонну «PYRAMIDA», пральну машину «LG», соковижималку «PHILIPS». В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Київський апеляційний суд постановою від 11 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2024 року в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 та його поділу - скасував та в цій частині ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишив без змін.

09 березня 2025 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 2/3 частини нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 та його поділу і в цій частині рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов подано у 2021 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 270,00 грн, підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позовів у цій справі).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як видно з рішення суду першої інстанції, згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівельної експертизи від 08 квітня 2024 року № 26199/21-42 ринкова вартість нежитлової будівлі літ. «А-3» - магазину непродовольчих товарів, що розташований на АДРЕСА_1 , загальною площею 399,9 кв. м з урахуванням проведеної реконструкції станом на дату оцінки становить 7 681 831,00 грн.

Тобто, вартість 2/3 частини спінорного нерухомого майна складає 5 121 220,66 грн. Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 22 700,00 грн (5 121 220,66 грн х 1 %, але не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (11 350,00 грн) х 200 %).

Згідно з наданої квитанції від 03 березня 2025 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 6 906,48 грн.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 15 793,52 грн (22 700,00 грн - 6 906,48 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 15 793,52 грн має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев