Провадження № 2/554/1290/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Материнко М.О.,

за участі секретаря Кашуби В.А.,

представника позивача адвоката Данько І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду міста Полтава з позовною заявою до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 15 вересня 2003 року, не залишивши заповіту, померла мати позивача - ОСОБА_2 . Спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Листом державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Н. Ткаченко № 974/01-16 від 16.07.2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропустив строк з поважних причин, так як при зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно, він дізнався що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2003 року було накладено арешт на майно, у зв`язку з чим йому було відмовлено у відкритті спадкової справи.

Після зняття арешту ухвалою Октябрського районного суду від 11.06.2004 року позивачу знову було відмовлено у відкритті спадкової справи, так як ухвала суду не надійшла до нотаріуса.

25.10.2024 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. позовна заява ОСОБА_3 була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №554/11781/24.

15.11.2024 року представником Полтавської міської ради було надано відзив, в якому Полтавська міська рада заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на той час діяв Цивільний кодекс Української РСР, якій втратив чинність 01.01.2004року та позивачем не наведено жодної поважної причини для поновлення строку для прийняття спадщини.

26.11.2024 року позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на тому що, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який було сформовано 29.07.2024 року, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, було припинено тільки 21.07.2024 року, а до цього часу він ніяким чином не міг вступити у спадщину. На підтвердження ним були надані ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2004 року, витяг з Державного реєстру речових прав.

В судовому засіданні адвокат позивача позовну заяву підтримала, прохала задовольнити.

Представник Полтавської міської ради направила до суду відзив на позовну заяву.

Судом встановлено наступне.

15 вересня 2003 року, не залишивши заповіту, померла мати позивача - ОСОБА_2 . Спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Листом державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори Н. Ткаченко № 974/01-16 від 16.07.2024 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Позивач вважає, що пропустив строк з поважних причин, так як при зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини і оформлення прав на спадкове майно, він дізнався що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.04.2003 року було накладено арешт на майно, у зв`язку з чим йому було відмовлено у відкритті спадкової справи.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 550 Цивільного кодексу Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 строк для прийняття спадщини минув 15.03.2004 року. Посилання позивача на те, що поважною причиною пропуску для прийняття спадщини було накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ) ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09.04.2004 року, не заслуговують на увагу суду, так як арешт було накладено після спливу строку для прийняття спадщини.

Також відповідно до наказу Міністерства Юстиції України № 18/5 від 14.06.1994року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якій втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 20/5 ( z0283-04 ) від 03.03.2004 ) у пункті 110 встановлено що заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі. Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою. Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи, підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця. Відповідно до пункту 111 Наказу заяви про прийняття спадщини, а також заяви про відмову від спадщини не можуть бути повернуті спадкоємцям або скасовані ними. І як вбачається з пункту 111-1 тільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Єдиного реєстру перевіряє наявність або відсутність заповіту, складеного спадкодавцем у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ, відсутність заборони або накладеного арешту на спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною третьою статті 549, частиною другою статті 551 Цивільного кодексу ( 1540-06 ) - не раніше зазначених строків. Теж саме зазначено у пунктах 206 та 209 розділу 22 Наказу Міністерства юстиції № 20/5 від 22.02.2004 року, якій втратив чинність 22.02.2012 року та п.2.1 глави 10 Наказу Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України», що для початку спадкоємці повинні звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців із моменту, коли останнім було відкрито спадщину. Після цього як сплине 6 місяців, спадкоємці, що подали заяву вважаються такими, що прийняли спадщину і нотаріус зобов`язаний цим особам видати свідоцтво про право на спадщину. Під час видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус повинен перевірити всю документацію щодо правової належності спадкового майна спадкодавцю, відсутність заборони або накладеного арешту на це майно, у тому числі за наявності чи відсутності різних застав (податкової тощо) за інформацією у відповідних державних реєстрах. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, яке підлягає реєстрації у відповідному порядку (виняток - земельна ділянка), то нотаріус також перевіряє витяг з Реєстру прав власності на це майно. У разі виникнення тієї ситуації, коли було здійснено арешт спадкового майна, нотаріус затримує видачу свідоцтва про право на спадщину до моменту зняття такого арешту.

До позову позивачем надано лист від Другої Полтавської державної нотаріальної контори № 974/01-16 від 28.08.2024 року, відповідно до змісту якого позивач до 28.08.2024 року не звертався з заявою про прийняття спадщини, враховуючи що строк для прийняття спадщини минув майже 20 років назад йому було відмовлено у прийнятті заяви щодо прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і відкритті спадкової справи та рекомендовано завернутися до суду з заявою про поновлення строку для прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Позивачем не наведено жодної поважної причини для поновлення строку для прийняття спадщини.

Керуючись статтями 1-5, 10, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Полтавська міська рада, адреса: 36000, вул. Соборності, 36, м. Полтава.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2025 року.

Суддя М.О. МАТЕРИНКО