Справа № 630/251/25
Провадження № 2/630/161/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сухорукова І.М.,

за участю секретаря Дубрової А.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що 21 січня 2011р. позивач уклав із відповідачкою шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час є неповнолітньою, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час є неповнолітнім. Стосунки між сторонами погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де просив задовольнити позов та вказав, що вони не мешкають разом з січня 2023 року.

Представник відповідачки подала заяву про розгляд справи у її та відповідачки відсутності, де вказала, що проти позову не заперечує.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано 21 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5, прізвища сторін після укладення шлюбу: ОСОБА_6 .

У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 , а також ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість.

Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються з січня 2023, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо.

За таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Спір про поділ спільного майна відсутній.

Суд не стягує з відповідачки понесені позивачем судові витрати, оскільки позивач на цьому не наполягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112, 113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був зареєстрований 21 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Сухоруков