Справа № 524/3323/25
Провадження № 6/524/53/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 року

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М,

за участю секретаря Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

20 березня 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т. В. звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука із зазначеним поданням, у якому просила дозволити примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Подання про примусове проникнення до житла боржника обґрунтовано тим, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 73175213 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 752/6596/22 від 29 серпня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000,00 грн оплати послуг адвоката та 23029,83 грн оплати вартості дослідження. Виконавець зазначає, що під час виконавчого провадження вчинено всі необхідні дії, направлені на виконання судового рішення. 18 жовтня 2024 року виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Боржник відмовив виконавцю у наданні доступу до квартири. Цього ж дня виконавець здійснив вихід за адресою: АДРЕСА_2 . Двері відчинила дівчина, яка пояснила, що орендує цю квартиру. Надати доступ до квартири для перевірки майнового стану боржника, власника квартири, а також документи, що підтверджують правомірність проживання у вищевказаній квартирі, остання відмовилась. Отже, здійснити перевірку майнового стану боржника для опису виявленого майна з метою його подальшої реалізації на прилюдних торгах для забезпечення виконання рішення суду можливо тільки у спосіб примусового проникнення до помешкання боржника. ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання вимоги приватного виконавця, станом на день звернення до суду боржником не вчинено дій, направлених на виконання зобов`язання. Посилаючись на вказані обставини, приватний виконавець просить суд задовольнити подання та дозволити примусове проникнення до житла боржника.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

За правилами статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Так, з матеріалів подання вбачається, що 30 жовтня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т. В. відкрила виконавче провадження № 73117521 з примусового виконання виконавчого листа № 752/6596/22 від 29 серпня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000,00 грн на оплату послуг адвоката та 23029,83 грн оплати вартості дослідження, а також винесла постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно і грошові кошти боржника. Відправлення № 357 відповідно до трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» особисто вручене боржнику ОСОБА_1

02 листопада 2023 року постановою приватний виконавець визначила для боржника поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Окрім того, зробила запити до банківських установ щодо наявності рахунків у боржника. Постановою від 08 грудня 2023 року приватний виконавець оголосила у розшук майно боржника.

16 лютого 2024 року приватний виконавець направила вимогу ОСОБА_1 про доступ до житла 04 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами виходу за зазначеною адресою приватний виконавець 04 березня 2024 року склала акт.

01 жовтня 2024 року за вих. № 25216 приватний виконавець Гуріна Т. В. направила ОСОБА_1 вимогу про те, що 18 жовтня о 10 год 00 хв необхідно надати доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки майнового стану.

Цього ж дня, аналогічну вимогу за вих. № 25218 від 01 жовтня 2024 року було направлено ОСОБА_3 .

Окрім того, 01 жовтня 2024 року за вих. № 25217 приватний виконавець Гуріна Т. В. направила ОСОБА_1 вимогу про те, що 18 жовтня о 13 год 00 хв необхідно надати доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_2 для проведення перевірки майнового стану.

Згідно з інформацією АТ «Укрпошта» по трекінгах відправлень № 646, № 327, № 048 невдала спроба вручення.

Відповідно до акта від 18 жовтня 2024 року, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т. В., за участю понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у присутності представника стягувача ОСОБА_6 , боржника ОСОБА_1 , власниці квартири ОСОБА_3 , встановлено, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стояли біля вхідних дверей до житлової квартири. Власниця квартири разом з боржником відмовили у наданні доступу. На вимогу надати причіп «КРАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 або повідомити місцезнаходження майна ОСОБА_1 не відповів. Після чого останні ввійшли до квартири, зачинивши за собою двері.

Відповідно до акта від 18 жовтня 2024 року, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т. В., за участю понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у присутності представника стягувача ОСОБА_6 , встановлено, що при виході за адресою: АДРЕСА_3 двері відчинила дівчина, яка пояснила, що орендує цю квартиру. Надати доступ до квартири для перевірки майнового стану боржника, власника квартири, а також документи, що підтверджують правомірність проживання у вищевказаній квартирі, остання відмовилась.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 13 частини третьої статті 18 цього Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб. Виключно на підставі рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи виконавець має право безперешкодно входити та здійснювати виконавчі дії (пункт 4 частини третьої статті 18 зазначеного Закону).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 лютого 2021 року по справі № 761/37339/19 (провадження № 61-4115св20) зазначив, що: «вирішення питання про примусове проникнення до житла віднесено до компетенції суду. Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.»

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про примусове проникнення до житла боржника, як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту чинення перешкод у входженні до житла та умисному невиконанні боржником рішення суду.

Оскільки відповідно до частини другої статті 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

У цій справі приватний виконавець Гуріна Т. В. у судове засідання для розгляду подання не з`явилася, просила проводити розгляд подання без її участі.

Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , на праві власності належить боржнику ОСОБА_1 . Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 .

У поданні приватний виконавець посилається на те, що боржник прописаний за адресою: АДРЕСА_1 , однак доказів такої реєстрації суду не надає. При цьому просить дозволити примусове проникнення до житла, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить іншій особі, а не боржнику ОСОБА_1 .

Матеріали подання містять інформацію АТ «Укрпошта» про те, що відправлені приватним виконавцем вимоги від 01 жовтня 2024 року щодо доступу до житла за адресами: АДРЕСА_5 боржнику не вручені (по трекінгах відправлень № 646, № 327, № 048 невдала спроба вручення).

Отже, матеріали подання не містять доказів про те, що боржник ОСОБА_1 був обізнаний про намір приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т. В. вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна, яке перебуває у квартирі, оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останньому. Натомість, як убачається з акта приватного виконавця, при виході за адресою: АДРЕСА_4 , останній був взагалі відсутній у квартирі, а отже не міг чинити приватному виконавцю перешкод у проникнення до житла.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла.

Керуючись статтями 261, 353, 354, 439 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т. М. Ковальчук