Справа № 303/2687/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря - Гусонька З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2024 року (головуючий суддя Мирошниченко Ю.М., повне рішення складено 27.09.2024) у справі № 303/2687/24 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович, про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3372/5 від 20.09.2023;

зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення від 30.03.2023 №67007421 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта В.І. про державну реєстрацію прав, яке було анульовано наказом Міністерства юстиції України №3372/5 від 20.09.2023.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.08.2005 між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового котеджу разом із земельною ділянкою, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим № 1930, відповідно до умов якого ОСОБА_2 купив житловий котедж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 185,5 кв. м, житловою площею 139,4 кв.м.

Пунктом 1 вказаного договору купівлі-продажу передбачено, що разом з житловим котеджем продається майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,1409 га, для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Зазначав, що протягом 2006-2008 років позивач збудував на цій ділянці ще один будинок площею 162,7 кв.м.

14.05.2008 між ОСОБА_3 (сторона 1), ОСОБА_2 (сторона 2) та ОСОБА_4 (сторона 3) було укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим № 900

Зокрема, на підставі цього договору міни від 14.05.2008 позивач обміняв свій котедж № 38-а загальною площею 185,5 кв.м. та земельну ділянку (за виключенням тієї частини, на якій розташований будинок площею 162,7 кв. м), на житловий котедж і земельну ділянку площею 0,11 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 погодився із таким поділом земельної ділянки та спорів між ним і позивачем з цього приводу не виникало. Позивач користується своїм будинком площею 162,7 кв.м. з часу його зведення та відповідною частиною ділянки, на якій він розташований і нерозривно пов`язаний. Такий будинок площею 162,7 кв.м. не переходив до ОСОБА_3 за договором міни від 14.05.2008.

Враховуючи умови договору міни, ОСОБА_2 було розроблено технічну документацію на земельну ділянку :01:003:0429, площею 0,1052 га, а на решту земельної ділянки площею 0,0048 га, на якій розташований будинок ОСОБА_2 площею 162,7 кв.м., розроблено окрему документацію та внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру з присвоєнням цій ділянці окремого кадастрового номера :12:000:0091, площею 0,0048 га.

Вказував, що на підставі договору міни від 14.05.2008 та відомостей із Державного земельного кадастру від 28.03.2023, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І. як державним реєстратором прийнято рішення від 30.03.2023 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0048 га з кадастровим номером :12:000:0091.

Проте, у вересні 2023 року позивач дізнався, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 (спадкоємця ОСОБА_3 ) Міністерство юстиції України прийняло наказ № 3372/5 від 20.09.2023, яким анульовано рішення реєстратора (приватного нотаріуса) Вімерт В. І. від 30.03.2023 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0048 га з кадастровим номером :12:000:0091.

Позивач ОСОБА_2 зазначав, що спірний наказ Міністерства юстиції України є незаконним та протиправним. Вказував, що ОСОБА_1 подала скаргу до Міністерства юстиції України 25.07.2023 з пропуском передбаченого ч. 3 ст. 37 Закону України двомісячного строку з дня, коли ОСОБА_1 дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, ОСОБА_1 дізналася про порушення своїх прав у квітні 2023 року.

На підтвердження факту пропуску строку для подання скарги ОСОБА_1 позивач надав відповідь Чинадіївської селищної ради від 13.11.2023 № 02-21/1787, згідно з якою у квітні 2023 року документація ОСОБА_1 надходила до Чинадіївської селищної ради щодо питання погодження акту прийому передачі на зберігання межових знаків земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0411 у зв`язку із зміною конфігурації. Однак, їй було відмовлено у можливості підписання такого акту, оскільки станом на момент звернення земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0091, що розташована поруч з вищевказаною ділянкою, вже була внесена до Державного земельного кадастру та право приватної власності було зареєстровано за ОСОБА_2 , про що було усно повідомлено заявника в день надходження вказаної документації.

Відтак скарга ОСОБА_1 була подана 25.07.2023 з пропуском двомісячного строку, та підлягала залишенню без розгляду, відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Крім того, Міністерство юстиції України належним чином не повідомило ОСОБА_2 про розгляд скарги ОСОБА_1 , позивача позбавлено можливості взяти участь у засідання колегії та надати відповідні письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

Посилаючись на позицію у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 826/9614/17, вказує, що Міністерство юстиції України повинно обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги. Недотримання порядку розгляду скарги у вимірі зазначених правовідносин, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Позивач вказував, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України ґрунтується на спотворених скаржницею ОСОБА_1 обставинах, що вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 права на спірну земельну ділянку, однак така земельна ділянка площею 0,0048 га не входила до складу спадщини, нерозривно пов`язана із будинком позивача ОСОБА_2 з часу його будівництва.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_2 просив його позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17.09.2024 позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023. Зобов`язано Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 № 67007421 про державну реєстрацію прав, яке було анульовано наказом Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На це рішення суду подали апеляційні скарги Міністерство юстиції України, в інтересах якого діє Кравець Вікторія Ігорівна, та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України мотивовано таким.

При розгляді справи місцевий суд не досліджував правомірності рішення приватного нотаріуса Вімерта В.І. від 30.03.2023 та допущених ним порушень законодавства під час проведення державної реєстрації; таке рішення нотаріусом прийнято на підставі документів, які не дають можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення Мін`юстом процедури повідомлення про розгляд скарги. Міністерство юстиції було дотримало вимоги пункту 10 Порядку №1128, оскільки відповідне оголошення із зазначенням часу та місця проведення засідання з розгляду скарги було розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, що є належним повідомленням

Вказує, що додатково повідомити заінтересовану особу ОСОБА_2 . Колегія Міністерства юстиції України не могла у зв`язку з відсутністю відомостей про телефон чи адресу електронної пошти у скарзі ОСОБА_1 . Колегія не могла встановити таких даних з інших офіційних джерел.

На підтвердження моменту коли ОСОБА_1 дізналася про порушення свого права скаржниця ОСОБА_1 додала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.07.2023, тому Колегією взято до уваги саме вказану дату та враховано зазначену обставину, а інших доказів, які б спростовували вказану обставину Колегією не встановлено.

На думку Міністерства юстиції України, лист Чинадіївської селищної ради від 13.11.2023, згідно з яким ОСОБА_1 зверталася до цієї ради у квітні 2023 року, є лише підтвердженням факту реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, а не в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку з наведеним, Мін`юст вважає необґрунтованими висновки місцевого суду стосовно пропуску строків для подання скарги ОСОБА_1 .

Зазначає, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Належним відповідачем у таких справах має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Вважає, що даний цивільний спір існує між особою, яка звернулася до Мін`юсту, вважаючи свої права порушеними ( ОСОБА_1 ), та особою, за якою було проведено реєстрацію речового права ( ОСОБА_2 ), у зв`язку з чим Мін`юст може бути співвідповідачем, не може бути єдиним відповідачем.

Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано положення пункту 17 Порядку №1128 про те, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги. Тобто Мін`юст має забезпечити новий (повторний) розгляд скарги ОСОБА_1 . Натомість відповідач не має повноважень поновлювати записи про державну реєстрацію на підставі рішення суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивовано наступним.

Посилаючись на висновки Верховного Суду у постановах від 17.04.20124 у справі № 910/15770/21, від 03.03.2021 у справі №707/477/20, від 31.08.2022 у справі №592/4422/20 та інші, зазначає, що до справи не залучено відповідачем ОСОБА_1 , що вважає самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вважає, що Колегія Міністерства юстиції України належним чином повідомляла сторін, яких стосувалася скарга ОСОБА_1 , шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Мін`юсту.

Оскільки адреса електронної пошти заінтересованої особи ОСОБА_2 не була зазначена у скарзі ОСОБА_1 , не була відома Колегії Мін`юсту, то обов`язок додаткового повідомлення такої особи відсутній.

Вважає, що судом першої інстанції не мотивовано пропуск ОСОБА_1 строку звернення зі скаргою на незаконні дії державного реєстратора, оскільки судом зазначено, що про порушене право заявниця дізналася в квітні 2023 року, а саме після її звернення до Чинадіївської селищної ради з питанням погодження їй акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки з кадастровим номером №:00:002:0411. Разом з тим, 25.06.2024 представником ОСОБА_1 надано до місцевого суду докази, з яких вбачається, що з письмовою заявою до Чинадіївської селищної ради ОСОБА_1 . не зверталась. Звернення було в усній формі та відповідь була надана також в усній формі. Також, на думку скаржниці, відомості про те, що вона дізналася про порушене право у квітні 2023 року спростовуються листом Чинадіївської селищної ради від 14.10.2024 № 02-21/1174.

При розгляді справи місцевий суд не врахував, що Міністерство юстиції України дійшло правильних висновків про те, що рішення приватного нотаріуса Вімерта В.І. від 30.03.2023 прийняте з порушенням законодавства, прийняте на підставі документів, які не дають можливості встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції не враховано, що лише п. 2 наказу Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 стосується прав позивача, інша частина наказу стосується прав приватного нотаріуса, який цей наказ не оспорював.

Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано положення пункту 17 Порядку №1128 про те, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги. Тому суд не вправі був зобов`язувати Міністерство юстиції України вчиняти дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Вімерта В.І. від 30.03.2023.

Позиція інших учасників справи

У відзивах на апеляційні скарги представник ОСОБА_2 - адвокат Йосипчук О.В., просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Міністерства юстиції України Запухлий Р.В. та представник ОСОБА_1 - адвокат Пітух В.І. - подали, відповідно, заперечення на відзив на апелґяційну скаргу та відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Просили апеляційні скарги задовольнити.

Межі перегляду судового рішення та явка учасників

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та приватний нотаріус Вімерт В.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представників сторін та представника третьої особи ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлено, що 26.08.2005 між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу житлового котеджу разом із земельною ділянкою, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим № 1930, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив належний продавцю житловий котедж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 185,5 кв. м, житловою площею 139,4 кв. м.

Пунктом 1 вказаного договору купівлі-продажу передбачено, що разом з житловим котеджем продається майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,1409 га, для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу «Зелений гай»).

14.05.2008 між ОСОБА_3 (сторона 1), ОСОБА_2 (сторона 2) та ОСОБА_4 (сторона 3) було укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В. І. за реєстровим № 900.

Пунктом 1 вказаного договору міни передбачено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 міняють належне їм на праві приватної власності нерухоме майно:

ОСОБА_3 - житловий котедж із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з житловим котеджем міняється майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,10 га, для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »);

ОСОБА_2 - котедж із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з житловим котеджем міняється майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,1409 га, для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »);

ОСОБА_4 - житловий котедж із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з житловим котеджем міняється майнове право на частину земельної ділянки під котеджем площею 0,11 га, для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Відповідно до пункту 5 договору міни право власності виникає:

у ОСОБА_3 на житловий котедж (разом з правом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 );

у ОСОБА_2 на житловий котедж (разом з правом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 );

у ОСОБА_4 на житловий котедж (разом з правом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ).

Отже, за умовами договору міни від 14.05.2008 до ОСОБА_3 не переходив збудований ОСОБА_2 житловий будинок площею 162,7 кв.м. та нерозривно пов`язана з ним земельна ділянка, на якій він розташований.

ОСОБА_2 було розроблено технічну документацію на земельну ділянку :01:003:0429, площа якої становить 0,1052 га, та яка є на 0,0048 га меншою від площі, що зазначена в договорі міни від 14.05.2008 (0,11 га).

На решту земельної ділянки, площею 0,0048 га, на якій розташований збудований ОСОБА_2 житловий будинок, площею 162,7 кв.м., ОСОБА_2 розроблено окрему документацію та внесено відповідні відомості до Державного земельного кадастру з присвоєнням цій ділянці окремого кадастрового номера :12:000:0091, площею 0,0048 га.

28.03.2023 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :12:000:0091, площею 0,0048 га, на підставі рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 № 67007421 про державну реєстрацію прав, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2023 № 332039797 (а.с. 24 т.1).

Встановлено, що у червні 2023 року ОСОБА_2 звертався в суд із позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Р. В., у якому просив:

- скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангури Р. В. від 06 грудня 2022 року за № 65685013 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040);

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040, запис про право власності № 48621560 від 01 грудня 2022 року), з припиненням права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 у справі № 303/5984/23, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.05.2024 та постановою Верховного Суду від 05.03.2025 - позов ОСОБА_2 задоволено частково

(ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНФОРМАЦІЯ_6).

Скасовано рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Р. В. від 06 грудня 2022 року за № 65685013 державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040).

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 040, запис про право власності № 48621560 від 01 грудня 2022 року), з припиненням права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна.

У задоволені позову ОСОБА_2 до державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Мангура Р. В. відмовлено.

Цими судовими рішеннями у справі № 303/5984/23 встановлено, що позивач ОСОБА_2 реалізував своє право та зареєстрував за собою право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, яка мала перейти йому у користування відповідно до умов договору міни від 14.05.2008.

Фактичне місцезнаходження спірного будинку загальною площею 162,7 кв.м. ( АДРЕСА_2 ) на земельній ділянці площею 0,0048 га з кадастровим номером :12:000:0091 підтверджено даними наявних у справі графічних та схематичних матеріалів технічної документації.

Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, суди дійшли висновків, що суб`єктом речового права власності на земельну ділянку площею 0,11 га був ОСОБА_2 , тому він і повинен набути право власності на збудовані на такій земельній ділянці об`єкти, в даному випадку спірний житловий будинок загальною площею 162,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , а порушення права власності позивача відбулося внаслідок незаконної державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_1 .

З урахуванням преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями у справі № 303/5984/23, ОСОБА_2 правомірно реалізовано його право зареєструвати за собою право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, яка мала перейти йому у користування з урахуванням умов договору міни від 14.05.2008.

Саме на вказаній земельній ділянці площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), збудовано ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 162,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , і саме ОСОБА_2 має права оформлення цього будинку у свою власність.

Судовими рішеннями, що набрали законної сили, констатовано, що реєстрація за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - була незаконною та порушувала права дійсного його власника позивача ОСОБА_2 .

Встановлено, що 25.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора, в якій просила скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Вімерта В.І. за № 49762118 від 28.03.2023, який зареєстрував право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0048 га з кадастровим номером № :12:000:0091 та відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 227; тимчасово блокувати доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Вімерта В.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28-30 т.2).

У скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що дії приватного нотаріуса Вімерта В.І. суперечать нормам законодавства України, оскільки реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0091 на підставі договору міни від 14.05.2008 № 900, який не є правовстановлюючим документом на дану земельну ділянку, призвела до позбавлення її права на спадкове майно, а саме на оформлення свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0057 га для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивного оздоровчого комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

При цьому, колегія зазначає, що такій скарзі до Міністерства юстиції України ОСОБА_1 не зазначила ОСОБА_2 заінтересованою особою, та, відповідно, його електронної адреси, адреси місця проживання, чи інших контактних даних.

Колегія звертає увагу, що на момент подання скарги від 25.07.2023, у червні 2023 року ОСОБА_2 було пред`явлено позов у справі № 303/5984/23 до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

29.08.2023 Міністерством юстиції України скаржниця ОСОБА_1 та приватний нотаріус Вімерт В.І. були повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги засобами електронної пошти (а.с. 41-43 т. 2).

07.09.2023 посадовою особою міністерства складено акт про неможливість здійснення повідомлення приватного нотаріуса Вімерта В.І телефонограмою щодо засідання центральної Колегії 14.09.2023 (а.с. 44 зворот т. 2).

14.09.2023 відбулося засідання Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія), на якому було розглянуто скаргу ОСОБА_1 та ухвалено відповідний висновок (а.с. 45-48 т. 2).

На підставі цього висновку Міністерством юстиції України видано наказ від 20.09.2023 № 3372/5, згідно з яким скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 30.03.2023 № 67007421 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта В.І. Тимчасово блоковано приватному нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерту В.І. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць (а.с. 45 т. 2).

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги були аналогічними тим вимогам, які розглядаються у даній справі. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року провадження у справі було закрито та роз`яснено позивачу, що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства (а.с.137-141 т. 1).

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою, фактично оспорюючи право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку із кадастровим номером № :12:000:0091 та правомірність реєстрації такого права, тому суд першої інстанції правомірно, відповідно до положень абзацу другого частини першої статті 19 ЦПК України, розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Під час розгляду даної цивільної справи судом першої інстанції було оглянуто офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, на якому 29.08.2023 розміщено повідомлення такого змісту: «14 вересня 2023 року відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, на якому будуть розглянуті скарги, перелік яких наведений нижче. Перелік скарг, призначених до розгляду: Розгляд скарги ОСОБА_1 від 25.07.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2023 за № СК-2997-23. Тип об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0091. Суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович. Заінтересовані особи: ОСОБА_2 ».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах, процедура розгляду скарги, визначаються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Пунктом 2 Порядку № 1128 передбачено, що для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

До повноважень Мін`юсту з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності обставин, якими обгрунтовано скаргу, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності Мін`юст витребовує документи (інформацію) (п. 9 Порядку № 1128).

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з положеннями частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо, зокрема, встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет пересилання її за належністю відповідному територіальному органу чи Мін`юсту, а також встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме:

оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом;

наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін;

наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання;

здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника;

подання скарги особою, яка не має на це повноважень;

закінчення встановленого законом строку подачі скарги;

розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність державного реєстратора скаржник може звернутися протягом 2 місяців з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю.

При цьому закінчення встановленого законом строку подачі скарги є підставою для залишення скарги без розгляду.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою 25.07.2023, у якій зазначено, що про прийняте рішення державного реєстратора їй стало відомо лише 24.07.2023 у той час, як спірне рішення державного реєстратора прийнято 30.03.2023.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені у скарзі відомості про дату, коли скаржник дізнався або міг дізнатися про порушення її прав, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 у квітні 2023 року зверталася до Чинадіївської селищної ради з питанням погодження акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0411, у зв`язку зі зміною конфігурації. Однак, їй було відмовлено у можливості підписання такого акту, оскільки станом на момент звернення земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0091, що розташована поруч з вищевказаною ділянкою, вже була внесена до Державного земельного кадастру та право приватної власності було зареєстровано за іншою особою, а саме за ОСОБА_2 , про що було усно повідомлено ОСОБА_1 . Наведене підтверджується відповіддю Чинадіївської селищної ради від 13.11.2023 № 02-21/1787 (т. 1 а. с. 26).

Заперечуючи проти цього письмового доказу, ОСОБА_1 в суді першої інстанції посилалася на лист Чинадіївської селищної ради від 27.05.2024 № 02-21/690, згідно з яким за погодженням акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0411 ОСОБА_1 зверталася в усній формі та відповідь отримала в усній формі (а.с. 27 т. 3);

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 посилається на докази, що здобуті після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 17.09.2024, та котрі не подавалися до суду першої інстанції:

лист Чинадіївської селищної ради від 14.10.2024 № 02-21/1174 з якого вбачається, що у зв`язку з давністю та значною кількістю відвідувачів наразі достовірно неможливо встановити до кого саме із працівників селищної ради зверталася ОСОБА_1 в усному порядку у квітні 23-го року; докази такого звернення, фіксація в книзі прийому, видача талону не здійснювались, а порядок усного звернення передбачено Законом України «Про звернення громадян»; селищна рада була обізнана про перебування земельної ділянки на праві власності у ОСОБА_2 на підставі відомостей з Державного земельного кадастру; підтверджуючі відомості селищна рада не уповноважена надавати, оскільки держателем такої інформації є Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області (а.с. 32 т. 32)

лист Чинадіївської селищної ради від 20.01.2025 № 02-21/63, згідно з яким із числа опитаних працівників Чинадіївської селищної ради не встановлено факту усного звернення ОСОБА_1 у квітні 2023 року щодо питання погодження акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0411 у зв`язку із зміною конфігурації. Докази такого звернення відсутні; лист відповідь від 13.11.2023 № 02/21/1787 не є підтвердженням факту порушення майнових прав землекористування земельною ділянкою кадастровий номер :00:002:0411 та не може вважатись доказом обізнаності про це ОСОБА_1 (а.с. 191 т. 3);

лист Чинадіївської селищної ради від 20.02.2025 № 02-19/168, згідно з яким звернення до Чинадіївської селищної ради або її службових осіб щодо надання інформації з державних реєстрів щодо земельної ділянки кадастровий номер :12:000:0091 не надходили. Зазначену інформацію селищна рада не уповноважена надавати, оскільки держателем такої інформації є Головне управління Держгеодастру в Закарпатській області; звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації про належність ОСОБА_2 земельної ділянки за кадастровим номером :12:000:0091 до селищної ради не надходили та відповідно письмові докази доведення цієї інформації до відома ОСОБА_1 відсутні.

ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів на спростування відомостей у листах Чинадіївської селищної ради від 13.11.2023 № 02-21/1787 та від 27.05.2024 № 02-21/690 про те, що ОСОБА_1 могла дізнатися у квітні 2023 року про факт реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :12:000:0091, площею 0,0048 га; про те, що ОСОБА_1 зверталася усно у квітні 2023 року за погодженням акту прийому-передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки, кадастровий номер :00:002:0411.

Такі відомості не спростовуються вищевказаним переліком листів Чинадіївської селищної ради.

Порівняльний аналіз термінів «довідалася» та «могла довідатися», що зокрема розкривається у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який особа не знала про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом, недостатньо. Така особа повинна також довести той факт, що вона не могла довідатися про порушення свого цивільного права.

Враховуючи наведене, про прийняття рішення державного реєстратора від 30.03.2023 щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :12:000:0091, площею 0,0048 га - ОСОБА_1 могла довідатися у квітні 2023 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час подання скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 вказано неправдиві відомості та не дотримано вимог статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скаргу до Міністерства юстиції України подано 25.07.2023, тоді як строк оскарження закінчився у червні 2023 року (сплив 60 днів з квітня 2023 року).

Відповідно до положень частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час подання скарги), закінчення встановленого законом строку подачі скарги є підставою для залишення скарги без розгляду.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1128 для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Згідно з абзацами 1-3 пункту 12 Порядку № 1128 матеріали скарги у сфері державної реєстрації надаються заінтересованим особам за їх клопотанням для ознайомлення та/або фотографування. Якщо таке клопотання заявлено під час засідання колегії (крім випадку проведення засідання під час воєнного стану), колегія відкладає розгляд скарги на строк, необхідний для ознайомлення з відповідними матеріалами, але не більш як на одну годину.

Під час воєнного стану заінтересована особа має право заявити клопотання про надіслання їй матеріалів скарги в електронній формі на адресу електронної пошти. Мін`юст чи відповідний територіальний орган забезпечує надіслання таких матеріалів протягом трьох робочих днів після отримання клопотання.

Заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

Зі змісту наведених вище положень слід дійти до висновку, що Міністерство юстиції України повинно обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та заінтересовані особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення заінтересованої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього спостерігача мають свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи заінтересованої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію стосовно доводів скарги.

Використане у нормативному приписі абзацу 3 пункту 12 Порядку № 1128 слово «обов`язково» для вираження волі на те, що під час розгляду скарги по суті Міністерство юстиції України має забезпечити заінтересованим особам право подати письмові пояснення, вказує на істотність, безальтернативність та необхідність вчинення дій, спрямованих на залучення скаржника, суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) та заінтересованих осіб для розгляду скарги по суті. Таке залучення має на меті не лише проінформувати заінтересованих осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість надати пояснення, які обов`язково мають бути прийняті та враховані.

Суд вважає, що Міністерство юстиції України повинно застосувати приписи Порядку № 1128 таким чином, щоб сторонній спостерігач міг упевнитись у тому, що Міністерство юстиції України вдавалось до розумних і необхідних заходів з метою розгляду скарги і забезпечення прав учасників реєстраційних відносин.

Недотримання порядку розгляду скарги у вимірі зазначених правовідносин, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, і при цьому відбувається обмеження права заінтересованої особи на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки позивача, який є заінтересованою особою та за яким було зареєстровано право власності на нерухоме майно, не було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також не було забезпечено ОСОБА_2 його права на участь у розгляді скарги та надати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування з метою повного та об`єктивного розгляду скарги і прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Зазначені порушення щодо розгляду скарги ОСОБА_1 обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 20.09.2023 № 3372/5, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено, визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення від 30.03.2023 № 67007421 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта В.І.; тимчасово блоковано приватному нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерту В.І. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

Крім того, колегія Міністерства юстиції України дійшла помилкових висновків, що спірна земельна ділянка (кадастровий номер :12:000:0091), стосовно якої приватним нотаріусом прийнято рішення від 30.03.2023 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , згідно з доводами ОСОБА_1 та наданими нею доказами, належала батькові скаржниці ( ОСОБА_3 ), а тому входила до складу спадщини. Такі висновки колегії Міністерства юстиції України суперечать дійсним фактичним обставинам, встановленим судовими рішеннями у справі № 303/5984/23, зокрема, що ОСОБА_2 правомірно реалізував своє право зареєструвати за собою право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, яка мала перейти йому у користування з урахуванням умов договору міни від 14.05.2008. Саме на вказаній земельній ділянці площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), ОСОБА_2 збудовано житловий будинок загальною площею 162,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , і саме ОСОБА_2 , виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній будинку, повинен набути право власності на збудований ним на такій земельній ділянці житловий будинок загальною площею 162,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Судова колегія зауважує, що з урахування наведених преюдиційних обставин, особа, яка подала скаргу до Міністерства юстиції України - ОСОБА_1 - не довела, що її права порушено у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення приватного нотаріуса Вімерта В.І. від 30.03.2023 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0048 га, кадастровий номер :12:000:0091 .

При цьому, як зазначалося вище, відповідно до положень ч. 6 ст. 37 Закону України № 1952-IV (у редакції на час подання та розгляду скарги ОСОБА_1 ), Міністерство юстиції України залишає скаргу на рішення у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо:

- встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

- скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням у сфері державної реєстрації прав не порушено.

Враховуючи наведене, оцінюючи обставини справи у сукупності, висновки суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 є правильними, доводи апеляційних скарг таких висновків місцевого суду не спростовують, а тому рішення суду в частині задоволення такої позовної вимоги слід залишити без змін.

Разом із тим, судовою колегією встановлено, що відповідно до пункту 17 Порядку 1128 (у редакції на момент пред`явлення цього позову та прийняття спірного рішення Мін`юсту) у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги відповідно до цього Порядку.

Внаслідок внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2022 N 696 у п. 17 Порядку 1128 виключено положення про те, що у разі скасування судом рішення Мін`юсту про задоволення скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст не пізніше наступного робочого дня з дня надходження судового рішення також забезпечує внесення відповідних відомостей до реєстрів відповідно до закону.

Відтак, скасування наказу Міністерства юстиції України внаслідок допущених порушень при розгляді скарги у сфері державної реєстрації є підставою для нового розгляду скарги з дотриманням всіх приписів та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1128, та прийняття за результатами розгляду обґрунтованого та законного рішення, з урахуванням зокрема тих обставин, що електронною адресою ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер телефону НОМЕР_1 , електронною адресою його представника адвоката Йосипчука Олега Володимировича: ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер телефону: НОМЕР_2 , які були зазначені, зокрема, у відзивах на апеляційні скарги.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 року № 67007421 про державну реєстрацію прав, яке було анульовано наказом Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 року - слід скасувати та у задоволенні цієї вимоги - відмовити.

Стосовно доводів про незалучення відповідачем ОСОБА_1 .

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду, відповідно до абзацу третього ч. 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судова колегія враховує вищевстановлену обставину про те, що у грудні 2023 року ОСОБА_2 звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги були аналогічними тим вимогам, які розглядаються у даній справі. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року провадження у справі було закрито та роз`яснено позивачу, що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства (а.с.137-141 т. 1).

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до Міністерства юстиції України із скаргою, фактично оспорюючи право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку із кадастровим номером № :12:000:0091 та правомірність реєстрації такого права, тому суд першої інстанції правомірно, відповідно до положень абзацу другого частини першої статті 19 ЦПК України, розглянув справу в порядку цивільного судочинства.

Спір про скасування наказу Міністерства юстиції України, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права, має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право щодо такої земельної ділянки.

Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої було здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь Мін`юсту в якості відповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Судова колегія зазначає, що у даному спорі ОСОБА_1 не є особою, за якою було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0048 га, кадастровий номер :12:000:0091, не є особою щодо якої було здійснено інший аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірну земельну ділянку. При цьому за обставинами даної справи, з урахуванням преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями у справі № 303/5984/23, встановлено, що ОСОБА_2 правомірно реалізовано його право зареєструвати за собою право власності на частину земельної ділянки площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), що становила залишок від загальної площі 0,11 га, яка мала перейти йому у користування з урахуванням умов договору міни від 14.05.2008.

Саме на вказаній земельній ділянці площею 0,0048 га (кадастровий номер :12:000:0091), збудовано ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 162,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , і саме ОСОБА_2 має право на оформлення цього будинку у свою власність. Судовими рішеннями, що набрали законної сили, констатовано, що реєстрація за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, загальною площею 162,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 - була незаконною та порушувала права позивача ОСОБА_2 .

Відтак, ОСОБА_1 не має жодних прав як щодо житлового будинку, загальною площею 162,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , так і щодо земельної ділянки, на якій розташований такий будинок площею 0,0048 га, кадастровий номер :12:000:0091.

Отже, у даній справі ОСОБА_1 правильно залучено третьою особою без самостійних вимог.

Висновки за результатом розгляду апеляційних скарг

Встановивши обставини стосовно допущених Міністерством юстиції України порушень при розгляді скарги ОСОБА_1 , закінчення встановленого законом строку подачі скарги, а також те, що висновки Міністерства юстиції України суперечать фактичним обставинам, вставновленим судовими рішеннями у справі № 303/5984/23, а ОСОБА_1 не довела, що її права порушено у зв`язку з прийняттям оскаржуваного нею рішення приватного нотаріуса Вімерта В.І. від 30.03.2023, судова колегія вважає, що рішення суду в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 слід залишити без змін. Разом із тим, оскільки скасування наказу Міністерства юстиції України внаслідок допущених порушень при розгляді скарги у сфері державної реєстрації є підставою для нового розгляду скарги, відповідно до пункту 17 Порядку 1128, тому рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 року № 67007421 про державну реєстрацію прав - через неправильне застосування норм матеріального права слід скасувати та у задоволенні такої вимоги відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст..ст. 381-184, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України, в інтересах якого діє Кравець Вікторія Ігорівна, та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пітух Василь Іванович - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2024 року в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 року № 67007421 про державну реєстрацію прав, яке було анульовано наказом Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 року - скасувати та у задоволенні цієї вимоги - відмовити.

В решті рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2025 року.

Головуюча:

Судді: