ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/982/25 Справа № 202/1865/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Маринін О. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва В.О.,

суддів: Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №202/1865/15-ц за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Трофименка Володимира Володимировича, на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, про заміну сторони виконавчого провадження, від 13 вересня 2024 року, у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» про заміну стягувача акціонерне товариство «УКРСИББАНК» на його правонаступника, боржник ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: АТ «УКРСИББАНК», ОСОБА_1 , Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Заява мотивована тим, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2016 року,задоволено позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 13 жовтня 2006 року.

29 вересня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №29/09/5/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0 від 13.10.2006 року. Згідно договору факторингу №29/09/5/2023 від 29 вересня 2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 13 жовтня 2006 року відступлено первісним кредитором АТ «УКРСИББАНК» на користь ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Зазначає, що за вказаним рішенням та виданим на його виконання виконавчим листом Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрите виконавче провадження №67596362.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. У зв`язку з чим просив замінити первісного стягувача на його правонаступника ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС».

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року заяву ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» - задоволено. Замінено стягувача АТ «УКРСИББАНК» () на його правонаступника ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» (0), у виконавчому проваджені №67596362, відкритому на виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі №202/1865/15-ц за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року.

Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Трофименко В.В. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до того, що судом першої інстанції помилково було постановлено ухвалу від 13 вересня 2024 року, тому просить скасувати зазначену ухвалу суду, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд розглянув справу без повідомлення учасників справи, зокрема боржника ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи, чим позбавив його доступу до правосуддя.

Також посилається на те, що ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» у 2023 році вже зверталося до суду із заявою в якій просило замінити сторону стягувача у виконавчих листах №202/1865/15-ц, які були видані на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі №202/1865/15-ц. За результатами розгляду вказаної заяви судом було залишено без розгляду та повернуто заявникові за недодержання вимог передбачених ч.2 ст.183 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інші учасники справа в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, його представника та представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що 29 вересня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №29/09/5/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0 від 13.10.2006 року. Згідно договору факторингу №29/09/5/2023 від 29 вересня 2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 13 жовтня 2006 року відступлено первісним кредитором АТ «УКРСИББАНК» на користь ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, а відтак ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС»вправі звернутися до суду в порядку, що передбачений ст.442 ЦПК України, про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Трофименка В.В., обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності боржника ОСОБА_1 , без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка не є обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не вчинив ніяких дій щодо повідомлення учасника справи, зокрема, боржника ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи, й доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Право заінтересованої особи - боржника ОСОБА_1 знати про час і місце судового засідання, що є складовою права на доступ до правосуддя, передбачене статтею 6 Конвенції, в даному випадку було дотримано не у повній мірі.

Як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги, скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до того, що судом першої інстанції помилково було постановлено ухвалу від 13 вересня 2024 року, у зв`язку з чим він просить скасувати зазначену ухвалу суду, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 374 ЦПК України передбачено повноваження суду апеляційної інстанції, зокрема, відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 серпня 2019 року у справі №521/8746/18 (провадження 61-6960св19) (предметом судового розгляду було питання про забезпечення позову) дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції має право скасовувати лише ухвали, що перешкоджають подальшому провадженню у справі. Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, якою заяву про забезпечення позову задоволено частково і накладено арешт на квартиру, та, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, порушив вимоги статті 374 ЦПК України.

Разом із тим, Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 12 червня 2019 року у справі №161/7459/15-ц (провадження №61-7933ск19) (предметом судового розгляду було питання про заміну сторони виконавчого провадження) відмовляючи у відкритті касаційного провадження дійшов висновку, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що вказаний процесуальним законом порядок розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська додержано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_1 без належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим скасовує судове рішення суду першої інстанції, на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України.

Розглядаючи заяву по суті апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

З огляду на наведене Суд вважає слушним посилання Скаржника (пункт 6.1) на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2016 року,задоволено позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 13 жовтня 2006 року

29 вересня 2012 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №29/09/5/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 13.10.2006 року. Згідно договору факторингу № 29/09/5/2023 від 29 вересня 2023 року, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 13 жовтня 2006 року відступлено первісним кредитором АТ «УКРСИББАНК» на користь ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Постановою від 22 листопада 2021 року головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрите виконавче провадження №67596362.

Доказів того, що виконавче провадження №67596362 закінчено, матеріали справи не містять.

Також, у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів відступлення недійсними.

Отже, ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» набуло всіх прав кредитора АТ «УКРСИББАНК», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 13.10.2006 року, а тому ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС»набуло прав стягувача за виконавчими листами №202/1865/15-ц, які були видані на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2016 року у справі №202/1865/15-ц, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що заява про заміну стягувача у виконавчих листах, та додатках до неї, була подана з порушенням ч.2 ст.183 ЦПК України, не можуть бути підставою для відмови в задоволені заяви ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС»про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки доказів того, що виконавче провадження №67596362закінчено або закрито, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вимогу про заміну сторони виконавчого провадження АТ «УКРСИББАНК»його правонаступником ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» правомірною, у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, на підставі п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» про заміну стягувача виконавчого провадження.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Трофименка Володимира Володимировича на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 вересня 2024 року, у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» про заміну стягувача акціонерне товариство «УКРСИББАНК» на його правонаступника, боржник ОСОБА_1 , скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (04070, м.Київ, вул.Андіївська, 2/12 ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ-ФІНАНС» у виконавчому провадженні №67596362, відкритому на виконання рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у справі №202/1865/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 13.10.2006 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова

Повне судове рішення складено 26.03.2025

Головуючий суддя О.В. Агєєв