Справа № 183/8547/24
№ 2/183/1232/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Болкарьової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради, третя особа Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лила Інна Армоніківна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд -

у с т а н о в и в :

19 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Губиниської селищної ради про визнання права власності, в якому просить визнати за позивачем право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою, кадастровий номер :03:006:0011, вид цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га. Позивач у встановлений законодавством строк, звернулася до приватного нотаріуса Лила І.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, а діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а також мати чоловіка ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0011, вид цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га, що належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ №096331, виданого 29.12.2009 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Що ж стосується житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні документи, які підтверджують належність вищезазначеного будинку ОСОБА_2 , спадщину якого прийняв ОСОБА_3 . Враховуючи, що іншим чином, ніж рішенням суду вона захистити свої права власності не може, позивач вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом, який просить задовольнити.

Відповідачем відзив не поданий.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання.

23 вересня 2024 року за клопотанням представника позивача витребувані докази у справі - копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , та після смерті ОСОБА_2 , а також витребувано з БТІ інвентаризаційну справу за адресою: АДРЕСА_1 .

21 листопада 2024 року у справі закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Олійник О.А. подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, у своїй заяві просить розглянути справу за її відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши підстави позовної заяви, а також докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , про що Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13 квітня 2023 року складений відповідний актовий запис за №759 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме: земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:006:0011, вид цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,15 га, що належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ №096331, виданого 29.12.2009 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.9).

ОСОБА_2 батько ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26 січня 2011 року виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі актового запису про смерть № 5 від 26 січня 2011 року( а.с.8).

Відповідно до відомостей Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за № 20059/24 від 02 лютого 2023 року (а.с. 11), та інвентаризаційної справи наданої КП «НМБТІ» ДОР» для огляду в суді право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване. Станом на 29 грудня 2012 року будівництво будинку дозволено ОСОБА_2 згідно рішення № 3 від 08 лютого 1965 року виконкому Губиниської селищної ради.

З матеріалів інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_2 був наданий дозвіл на забудову нового житлового будинку на присадибній ділянці по АДРЕСА_1 , що підтверджується випискою із протоколу засідання виконавчого комітету Губиниської селищної ради депутатів Новомосковського району від 08 лютого 1965 року.

Згідно архівного витягу рішення виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району № 81 від 17 вересня 1997 року, ОСОБА_2 наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

З архівного витягу з рішення Губиниської селищної ради від 09 жовтня 2009 року №7/24/V, вбачається, що ОСОБА_2 наданий дозвіл на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 під будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд в період з 1993 по 2002 роки (рішення виконкому № 81 від 17.09.1997 р).

Відповідно до інвентаризаційної відомості у 1965 році ОСОБА_2 було збудовано житловий будинок загальною площею 47,2 кв.м, житловою 30,2 кв.м, який складався з: літ. «А» - будинок (саман обкладений цеглою), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - погріб, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - вбиральня, колодязь № 1, огорожа № 2, та провів інвентаризацію вказаного житлового будинку 10 січня 1974 року.

Як вбачається з технічного паспорту виготовленого 25 квітня 2024 року ФОП ОСОБА_7 , було змінено літерування будівель та споруд, та на сьогоднішній день опис домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житловий будинок - літ. А1-1, загальною площею 49,2 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м, прибудова літ. а2-1, ганок літ. а3, сарай літ. Б, вхід в погреб - літ. В, погріб ПГ, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, літня кухня літ. Е, прибудова літ. е2, літній душ літ. Є, гараж літ. Ж, прибудова літ. ж2, сарай літ. З, И, споруди № 1-6., з врахуванням проведеного перепланування без втручання в несучі конструкції та без зміни зовнішніх геометричних розмірів, яке було здійснено до 05 серпня 1992 року та не належить до самочинного будівництва згідно листа ДАБІ України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 та Постанови КМУ № 406 від 07 червня 2017 року.

З копії спадково справи № 149/2011 рік, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що:

-22 березня 2011 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся його син ОСОБА_3 ;

-22 березня 2011 року з заявою про відмову від отримання спадщини на користь ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_6 . Також просила в заяві видати їй свідоцтво про право власності на частку в спільному майні, придбане в період шлюбу з померлим ОСОБА_2

-згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що ОСОБА_2 складений заповіт.

-згідно копії заповіту від 21 жовтня 2004 року вбачається, що ОСОБА_2 заповів все своє майно своєму сину ОСОБА_3

- ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку звернувся ОСОБА_3

-з свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємцем на земельну ділянку, площею 4,940 га (ріллі 4,940 га) після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 ;

-01 грудня 2023 року з заявою про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні придбаному за період шлюбу після смерті ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 ;

-згідно копії державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,15 га та 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 , серії ЯИ №096331 та серії ЯИ №096339, виданих 28 та грудня 2009 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Заговорі Олексію Даниловичу, надані для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства.

З копії спадково справи № 217/2023 рік, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що:

-03 липня 2023 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась його дружина ОСОБА_1 ;

-03 липня 2023 року з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 звернувся син ОСОБА_4 ;

-03 липня 2023 року з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 звернулась мати померлого ОСОБА_6 ;

-03 липня 2023 року з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 звернулась донька ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_3 18 травня 2018 року був складений заповіт, згідно якого все своє майно він заповів сину ОСОБА_4 .

-згідно довідки виданої виконкомом Губиниської селищної ради № 547 від 02 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним проживали: ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_4 син, ОСОБА_9 онука, ОСОБА_10 онук;

-згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що ОСОБА_3 складений заповіт, посвідчений Губиниською селищною радою Новомосковського району.

-з витягу з рішення № 39-8/VIII від 14 липня 2021 року Губиниської селищної ради Новомосковського району вбачається, що ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :03:001:0206) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 275353364 від 17 вересня 2021 року вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

-згідно свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 на наступне майно: земельну ділянку площею 4,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельні ділянку площею 0,15 га та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

-з свідоцтв про право на спадщину за законом від 08 квітня 2024 року вбачається, що спадкоємцем на земельну ділянку, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,08 га надану для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 ;

Приватним нотаріусом Лилою І.А. 08 квітня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Вказане безумовно направлено на реалізацію положень статті 331 Цивільного кодексу України.

Оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12 березня 2011 року, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Для державної реєстрації права власності на житлові будинки, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Проте, коли державна реєстрація права власності проводиться на житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається. У такому разі в поданій заяві обов`язково зазначаються відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. При подачі документів, заява на проведення державної реєстрації прав формується автоматично в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, роздруковується і надається заявникові для звірки даних та підпису. За бажанням заявника, йому надається другий екземпляр заяви.

Відповідно до п. 3.2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24.06.2011 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації

В судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2 на підставі дозволу на будівництво на відведеній йому для будівництва земельній ділянці, побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Після закінчення будівництва, 10 січня 1974 року був виготовлений технічний паспорт на вказаний будинок з господарськими будівлями, складений за результатами технічної інвентаризації. Однак за життя право власності на спірний житловий будинок не зареєстроване.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини відповідно до вимог ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спірний житловий будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , померло ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який своєчасно прийняв спадщину, але не встиг оформити свої спадкові права та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 єдиним спадкоємцем за законом, яка вчасно звернулась за прийняттям спадщини та прийняла її є ОСОБА_1 .

Враховуючи, що іншим чином, ніж рішенням суду позивач не може оформити спадкових прав після смерті чоловіка, то її позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадищну, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради, третя особа Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лила Інна Армоніківна про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: житловий будинок - літ. А1-1, загальною площею 49,2 кв.м, житловою площею 31,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з моменту отримання ним копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса електронної пошти : відсутня).

Відповідач: Губиниська селищна рада (, адреса місцезнаходження: вул. Шевченка, будинок 16, смт. Губиниха, Новомосковський район, Дніпропетровська обл., 51250; електронна пошта: невідома).

Третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лила Інна Армоніківна (адреса місцезнаходження: вул. Гетьманська, будинок 37, м. Новомосковськ, Дніпропетровська обл., 51200).

Повний текст рішення складений і підписаний 28 січня 2025 року.

Суддя І.Г.Дубовенко