Справа № 148/516/25
Провадження №2/148/395/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 березня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.,

при секретарі Ліванчук А.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється дочкою відповідача.

На даний час вона продовжує навчання у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, IV рівня акредитації, на І курсі денної форми навчання, філологічного факультету, на договірній умові навчання, термін навчання з 12.08/01.09.24 - 31.12.24 (І сем 2024-2025 н.р.), 10.03.25- 30.06.25 (ІІ сем 2024-2025 н.р.), а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В зв`язку з вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати настання її повноліття та до моменту закінчення навчання, або до досягнення двадцятитрьохрічного віку, яка з цих обставин настане першою.

В судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ст.223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 7), відповідач є батьком позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досягла повноліття.

Згідно довідки Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича від 09.09.2024 №524 (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання філологічного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича. Умови навчання договірні. Термін навчання: 12.08/01.09.24 - 31.12.24 (І сем 2024-2025 н.р.), 10.03.25- 30.06.25 (ІІ сем 2024-2025 н.р.).

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В судовому засіданні підтверджено, що повнолітня ОСОБА_1 є дочкою відповідача, продовжує навчання, влаштуватись на роботу немає можливості, оскільки навчається на денній формі навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст.182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої ОСОБА_1 , яка навчається на денній формі навчання, в зв`язку з чим не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги, її інтереси, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, згоден сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, а тому вважає можливим стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Щодо встановлення розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного.

Як зазначено у ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Таким чином, враховуючи, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття, і відповідно втратила статус дитини у розумінні ст.6 СК України, суд при визначенні розміру аліментів не застосовує у даному випадку положення ч.2 ст.182 СК України, якою передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів встановлюється судом лише у разі їх стягнення на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла повноліття.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, задоволенню не підлягає.

Натомість, з урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дочки у період навчання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів).

Щодо визначення періоду стягнення аліментів суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 28.02.2025, тому відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти, а не так як просить позивач з дати настання її повноліття.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто 30.06.2025. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 23 років за умови продовження нею навчання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.182, 191, 199 - 201 СК України, п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", ст.4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 28.02.2025 і до закінчення нею навчання, до 30.06.2025, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: