ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7243/21

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/536/25, 22-ц/4823/457/25

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

позивач: Фермерське господарство «Терешківське В.О.»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Ічнянська міська рада Чернігівської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами Фермерського господарства «Терешківське В.О.» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 20 січня 2025 року у справі за позовом Фермерського господарства «Терешківське В. О.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ФГ «Терешківське В.О.» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило:

- визнати за позивачем право користування земельною ділянкою площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл., на умовах договору оренди землі від 01 квітня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 серпня 2015 року, укладеного ФГ «Терешківське В.О.» з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем якої є ОСОБА_1 ;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію припинення речового права ФГ «Терешківське В.О.» оренди земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.;

- визнати за позивачем право користування земельною ділянкою площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл., на умовах договору оренди землі від 01 квітня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 серпня 2015 року, укладеного ФГ «Терешківське В.О.» з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем якої є ОСОБА_1 ;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію припинення речового права ФГ «Терешківське В.О.» оренди земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.;

- визнати за позивачем право користування земельною ділянкою площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл., на умовах договору оренди землі від 01 квітня 2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 серпня 2015 року, укладеного між ФГ «Терешківське В.О.» та ОСОБА_1 ;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію припинення речового права ФГ «Терешківське В.О.» оренди земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.;

- визнати недійсним договір оренди землі б/н від 29 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем), про передачу в оренду земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію речового права ОСОБА_2 на підставі вказаного договору оренди б/н від 29 жовтня 2021 року земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.;

- визнати недійсним договір оренди землі б/н від 29 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем), про передачу в оренду земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію речового права ОСОБА_2 на підставі вказаного договору оренди б/н від 29 жовтня 2021року земельної ділянки площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.;

- визнати недійсним договір оренди землі б/н від 29 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ОСОБА_2 (орендарем), про передачу в оренду земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318;

- скасувати здійснену 04 листопада 2021 року державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького р-ну Чернігівської обл. державну реєстрацію речового права ОСОБА_2 на підставі вказаного договору оренди б/н від 29 жовтня 2021року земельної ділянки площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лосинівської селищної ради Ніжинського р-ну Чернігівської обл.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 01 квітня 2015 між ОСОБА_3 та ФГ «Терешківське В.О.» укладено договори оренди земельних ділянок площею відповідно 5,58 га та 2,16 га, які належали орендодавцю на підставі державних актів про право приватної власності на землю, строком на 10 років кожен з договорів. Умовами цих договорів передбачено переважне право ФГ «Терешківське В.О.» на їх поновлення після закінчення строку дії. 01 квітня 2015 року фермерське господарство уклало з ОСОБА_1 ідентичний за змістом договір оренди належної йому земельної ділянки площею 2,81 га. На виконання всіх трьох наведених договорів сторони 01 квітня 2015 року підписали акти прийому-передачі земельних ділянок та акти визначення їх меж в натурі (на місцевості). Після смерті ОСОБА_3 належні їй за життя дві земельні ділянки успадкував ОСОБА_1 , отже, до відповідача перейшли всі права та обов`язки орендодавця за укладеними спадкодавицею з ФГ «Терешківське В.О.» договорами оренди земельних ділянок.

Позивач зазначав, що у червні 2021 року запропонував ОСОБА_1 переукласти договори оренди, змінивши (збільшивши) розмір орендної плати, строк оренди землі та привівши договори у відповідність до типового договору оренди, який затверджено постановою КМУ від 03 березня 2004 року № 220 (з наступними змінами). З цією метою цьому відповідачу були надані проекти угод про розірвання всіх договорів оренди від 01 квітня 2015 року з печаткою господарства та проекти нових договорів оренди, датовані 01 липня 2021 року, з відбитком печатки фермерського господарства, але без підпису його керівника. ОСОБА_1 тривалий час зволікав з підписанням проектів договорів, проте у січні 2021 року отримав орендну плату на їх виконання, а в листопаді 2021 року ОСОБА_2 повідомила позивача про те, що стала новим орендарем трьох земельних ділянок.

З огляду на те, що ФГ «Терешківське В.О.» не укладало з відповідачем договорів про припинення договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року, наразі всі три договори оренди є чинними. 16 листопада 2021 року позивач отримав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про внесення 10 листопада 2021 року до реєстру записів про державну реєстрацію припинення його права користування трьома земельними ділянками та про укладення і, відповідно, про державну реєстрацію трьох оспорюваних договорів оренди цих же ділянок, укладених між відповідачами.

Господарство зазначало про те, що угоди про припинення договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року мали бути укладені між сторонами у письмовій формі та підписані відповідачем і керівником або уповноваженою у встановленому порядку особою позивача. Оскільки такі угоди зі сторони позивача не підписані, вони є неукладеними і такими, що не породжують жодних правових наслідків щодо припинення дії договорів оренди спірних земельних ділянок від 01 квітня 2015 року, які є чинними до 15 серпня 2025 року. Ні фермерське господарство, ні ОСОБА_1 не підписували акти приймання-передачі земельних ділянок, а тому позивач продовжує ними користуватися. Вважає, що оскільки відповідачі є подружжям, то наміру реального настання правових наслідків у формі орендного платного користування землею зі сплатою орендної плати родина ОСОБА_4 не мала, що свідчить про бажання у незаконний спосіб позбавити позивача права оренди земельних ділянок.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у задоволенні позову ФГ «Терешківське В.О.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав відмовлено.

Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2025 року заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Лишка В.А. задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Терешківське В.О.» на користь відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі по 13 250 грн кожному.

В апеляційній скарзі на рішення суду від 09 грудня 2024 року ФГ «Терешківське В.О.», посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги повністю задовольнити. Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку суду першої інстанції про ненадання позивачем належних доказів на підтвердження відсутності у представника господарства ОСОБА_5 волевиявлення щодо укладення (підписання) угод про розірвання договорів оренди землі. Скаржник зазначає, що надані ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання проекти угод від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди землі були скріплені печатками господарства для підтвердження перед орендодавцем їх вірогідності як проектів, запропонованих орендарем, але не містили підпису голови господарства.

Позивач указує, що допитані районним судом свідки підтвердили те, що у 2021 році ФГ «Терешківське В.О.» передавало багатьом власникам земельних ділянок аналогічні проекти угод про розірвання договорів оренди та одночасно проекти договорів оренди в новій редакції для внесення змін до умов орендних відносин. Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи підтвердив, що дійсно отримував від позивача відповідні проекти угод про розірвання укладених договорів оренди, заперечуючи при цьому відсутність підписів голови господарства на вказаних документах.

ФГ «Терешківське В.О.» звертає увагу суду на те, що висновками судових експертиз не підтверджується ні те, що підписи на угодах про розірвання договорів оренди землі виконані не ОСОБА_5 , ні те, що зазначені підписи виконані саме ним, а не іншою особою. Отже, докази того, що передані ОСОБА_1 разом з проектами нових договорів оренди землі проекти угод від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року підписані головою ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 , тобто, є укладеними, у справі відсутні, у зв`язку з чим не може бути застосовано принцип презумпції правомірності правочину, на що послався районний суд. Стверджуючи, що передані у липні 2021 року проекти угод від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди від 01 квітня 2015 року містили підпис голови ФГ «Терешківське В.О.», відповідачі мали процесуальний обов`язок довести цю обставину.

Наголошує на тому, що складання та підписання одночасно двох документів угоди про розірвання договору оренди землі в попередній редакції та договору оренди землі в новій редакції свідчить не про вчинення двох різних правочинів (про розірвання договору оренди землі та про укладення договору оренди землі), а про вчинення одного правочину, викладеного у двох документах, фактично спрямованого на внесення змін до раніше укладеного договору оренди землі шляхом викладення всіх його умов у новій редакції, що не лише не заборонено, а й допускається чинним законодавством.

Стверджує, що відповідач ОСОБА_1 використав лише бланки угод про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року, які містили печатки господарства, та оформив розірвання цих договорів, чітко усвідомлюючи, що діє проти волі орендаря, тобто недобросовісно. Про недобросовісність відповідача свідчить укладення ОСОБА_1 зі своєю дружиною 29 жовтня 2021 року договорів оренди спірних ділянок, у чому не було об`єктивної необхідності, крім очевидних намірів укладеними правочинами ускладнити чи унеможливити захист позивачем законних прав та інтересів як орендаря.

Просить у разі задоволення апеляційної скарги стягнути на користь позивача понесені в суді першої інстанції судові витрати: 30 858 грн судового збору; 27 235,76 грн на проведення судових експертиз та 80 000 грн на професійну правничу допомогу; та судові витрати, понесені під час апеляційного розгляду справи, зокрема, 32 688 грн судового збору та 37 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду від 20 січня 2025 року сторона позивача просить скасувати його та відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у стягненні на їх користь витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що у разі задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09 грудня 2024 року скасуванню підлягає й додаткове рішення у справі.

У наданому відзиві сторона відповідачів, не погоджуючись з доводами апеляційної скарги і вважаючи судове рішення законним, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. Обґрунтовуючи відзив, відповідачі стверджують про те, що позиція позивача щодо неукладеності угод від 01 липня 2021 року суперечить фактичним обставинам справи, скаржник намагається викривити правову природу правочину, фактично заперечуючи власні дії та наміри, викладені ним обставини є спробою уникнути наслідків укладених угод.

Відповідачі указують, що з метою підтвердження того, що голова господарства ОСОБА_5 не підписував укладені з ОСОБА_1 додаткові угоди, за клопотанням позивача було проведено почеркознавчі експертизи, за результатами яких виявилося неможливим з`ясувати питання, чи виконані підписи на угодах від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року у графі «підпис орендаря: голова ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 чи іншою особою.

Звертають увагу суду на наявність двох ключових ознак здійснення позивачем усвідомленого волевиявлення щодо припинення договорів оренди: по-перше, додаткові угоди були складені особисто стороною позивача, що свідчить про його безпосередню ініціативу та намір припинити орендні правовідносини, оскільки в іншому випадку готувалися б проекти додаткових угод про внесення змін до діючих договорів, а не угоди про їх розірвання; по-друге, проставлення печатки на додаткових угодах є офіційним засвідченням документу, а відсутність підпису голови господарства не може бути розцінена як заперечення факту волевиявлення. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, наявними у постановах від 23 липня 2019 року у справі № 918/780/18 та від 24 лютого 2021 року у справі № 926/2308/19.

Одночасне надання позивачем для ознайомлення ОСОБА_1 документів, які за своєю дією є взаємно протилежними за наслідками правочинами, не може свідчити про волевиявлення позивача щодо «зміни раніше укладених договорів». Надані проекти договорів від 01 липня 2021 року є новими як за умовами, так і за наслідками, породжують нові правовідносини та потребують нової державної реєстрації. Волевиявлення щодо зміни раніше укладених договорів оренди землі виражається його сторонами в укладенні додаткової угоді про внесення змін до договору, а не в угоді про його розірвання. Додаткова угода про зміну умов договору передбачає продовження дії договору оренди із внесенням змін до його змісту, тоді як угода про розірвання договору є самостійним правочином, який припиняє орендні відносини.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ФК «Терешківське В.О.» належить залишити без задоволення, а судові рішення без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ФГ «Терешківське В.О.» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав, суд першої інстанції виходив з того, що проведеними експертизами не встановлено факту непідписання головою ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 угод про розірвання договорів оренди. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що підпис від імені ОСОБА_5 на угодах про розірвання договорів оренди землі від 01 липня 2021 року виконаний не ОСОБА_5 .

Районний суд указав, що під час розгляду справи стороною позивача не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у представника позивача ОСОБА_5 волевиявлення на укладення, зокрема, підписання угод про розірвання договорів оренди землі, а тому в силу презумпції правомірності правочину ці угоди є чинними, а проведена на їх підставі реєстрація права припинення речового права оренди ФГ «Терешківське В. О.» на земельні ділянки є законною та правомірною.

Суд констатував, що оскільки на момент укладення відповідачами договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 від 29 жовтня 2021 року у позивача було відсутнє зареєстроване у встановленому законом порядку право оренди, то його права внаслідок укладення між відповідачами спірних договорів оренди не порушені.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з ФГ «Терешківське В.О.» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 13 250 грн кожному у відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що з огляду на зміст виконаних адвокатом робіт кожному з відповідачів у справі надано однакові послуги та нараховано однакову суму гонорару в розмірі 26 500 грн. Зважаючи на характер спірних правовідносин, заявлені позовні вимоги, а також участь адвоката в судових засіданнях, в яких він представляв інтереси відразу обох відповідачів, указаний у заяві про ухвалення додаткового рішення розмір витрат на правничу допомогу в сумі 53 000 грн є завищеним.

Районний суд врахував фінансовий стан обох сторін, де позивачем є юридична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, а відповідачами фізичні особи, та дійшов висновку про відшкодування сукупно обом відповідачам 26 500 грн витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин цієї справи, що є співмірним зі складністю справи, а також обсягом наданих адвокатом послуг.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що земельні ділянки площею 5,58 га з кадастровим номером :03:001:0192 та площею 2,16 га з кадастровим номером :03:001:0317, що розташовані по АДРЕСА_1 , належали ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку відповідно від 05 червня 2003 року серії ЧН № 160534 та від 28 квітня 2005 року серії ЧН № 010604 (т. 1 а.с. 27, 36).

Земельна ділянка площею 2,81 га з кадастровим номером :03:001:0318, що розташована по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28 квітня 2005 року серії ЧН № 010605 (т. 1 а.с. 45).

01 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ФГ «Терешківське В.О.» укладено два договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192 та :03:001:0317, за умовами яких ФГ «Терешківське В.О.» прийняло в строкове платне користування указані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 3 % від вартості земельного паю з розрахунку використання земельної ділянки протягом року, яка змінюється автоматично відповідно до законодавчих актів ВРУ, постанов уряду та указів Президента України. За згодою сторін орендна плата може бути замінена натуральною повинністю або частково (зерном, іншою с/г продукцією) (т. 1 а. с. 21-24, 30-33). Сторонами підписано акти прийому передачі земельних ділянок в оренду, як додатки до договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року (т. 1 а. с. 25, 34).

01 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Терешківське В.О.» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0318, за умовами якого ФГ «Терешківське В.О.» прийняло в строкове платне користування указану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 3 % від вартості земельного паю з розрахунку використання земельної ділянки протягом року, яка змінюється автоматично відповідно до законодавчих актів ВРУ, постанов уряду та указів Президента України. За згодою сторін орендна плата може бути замінена натуральною повинністю або частково (зерном, іншою с/г продукцією) (т. 1 а. с. 39-42). Сторонами підписано акт прийому передачі земельної ділянки в оренду, як додаток до договору оренди землі від 01 квітня 2015 року (т. 1 а. с. 43).

Речове право ФГ «Терешківське В.О.» на оренду вищевказаних земельних ділянок було зареєстровано 15 серпня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать відповідні витяги з реєстру (т. 1 а. с. 28, 37, 46).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_1 . Відповідно до виданих 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу свідоцтв про право на спадщину за законом спадщина, на яку видані свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192 та земельної ділянки площею 2,1610 га з кадастровим номером :03:001:0317, розташованих на території Терешківської сільської ради Ніжинського району (т. 1 а.с. 29, 38).

У матеріалах справи наявні копії угод про розірвання договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 від 01 липня 2021 року (т. 1 а.с. 47, 53, 59), а також копії договорів оренди земельних ділянок від 01 липня 2021 року № 03/192/21, № 03/317/21, № 03/318/21, в яких орендодавцем зазначено ОСОБА_1 , а орендарем ФК «Терешківське В.О.» (т. 1 а.с. 47 зворот-52, 53 зворот-58, 59 зворот-64). В указаних копіях угод про розірвання договору оренди землі та договорах оренди землі, датованих 01 липня 2021 року, наявний відбиток печатки ФГ «Терешківське В.О.» без підпису орендаря в особі голови господарства ОСОБА_5 .

01 липня 2021 року між ОСОБА_1 та ФГ «Терешківське В.О.» в особі голови господарства ОСОБА_5 укладені угоди про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318, що підтверджується оригіналами угод (т. 2 а.с. 52, 53, 54). Указані угоди містять реквізити сторін правочину, зокрема, підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також відбиток печатки ФГ «Терешківське В.О.».

15 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови ФГ «Терешківське В.О.» із заявою, в якій просив перерахувати йому кошти за оренду паїв за договорами оренди від 01 квітня 2015 року земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 (т. 1 а.с. 65).

Платіжними дорученнями № 253 від 21 жовтня 2021 року, № 254 від 21 жовтня 2021 року та № 255 від 21 жовтня 2021 року підтверджується факт перерахування орендної плати ОСОБА_1 за 2021 рік за договорами оренди від 01 квітня 2015 року (т. 1 а.с. 65 зворот-66).

29 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318, за умовами яких ОСОБА_2 приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області та належать орендодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності, строком на 25 років (т. 2 а. с. 46-47, 48-49, 50-51).

04 листопада 2021 року припинено державну реєстрацію зареєстрованого 15 серпня 2015 року права оренди ФГ «Терешківське В.О.» на наведені вище земельні ділянки на підставі угод про припинення договору оренди землі б/н від 01 липня 2021 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т. 1 а.с. 67, 68, 69).

04 листопада 2021 року, державним реєстратором Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Чудо Т.Г. здійснено державну реєстрацію права оренди ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 на підставі договорів оренди б/н від 29 жовтня 2021 року (т. 1 а.с. 70, 71, 72).

Листом-повідомленням від 12 листопада 2021 року ОСОБА_2 повідомила голову ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 про те, що стала новим орендарем трьох спірних земельних ділянок, у зв`язку з чим просила господарство, як колишнього орендаря, не починати польові роботи щодо обробітку вказаних земель (т. 1 а.с. 18 зворот).

Іншим листом-повідомленням від 16 листопада 2021 року ОСОБА_2 повідомила голову ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 про те, що 26 листопада 2021 року об 11 год. будуть проводитися роботи по виносу меж в натурі земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0192, :03:001:0317, :03:001:0318 (т. 1 а.с. 19).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 січня 2022 року у задоволенні заяви адвоката Луєнка Ю.В. про забезпечення позову ФГ «Терешківське В.О.» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав відмовлено (т. 2 а.с. 142-143).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року ухвалу Ніжинського міськрайонного суду від 04 січня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог про накладення арешту на земельні ділянки скасовано і задоволено заяву в цій частині. Накладено арешт на земельні ділянки, розташовані на території Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області: кадастровий номер :03:001:0192, площею 5,5805 га; кадастровий номер :03:001:0317, площею 2,161 га; кадастровий номер :03:001:0318, площею 2,81 га (т. 2 а.с. 144-151).

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 08 листопада 2022 року № 1234-1236/22-24 вирішити питання щодо виконання підписів на угодах від 01 липня 2021 року б/н про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року щодо земельних ділянок площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, площею 2,8068 га з кадастровим номером :03:001:0318, у графах «Підпис орендаря: Голова ФГ «Терешківське В.О.» ________ / В.І.Осипенко/» ОСОБА_5 чи іншою особою не виявилося можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку (т. 2 а.с. 172-178).

За змістом дослідницької частини вказаного висновку експертів при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що у зв`язку із простотою спірних підписів, а отже обмеженим об`ємом досліджуваного графічного матеріалу, як збіжності, так і розбіжності загальних та окремих ознак не можуть слугувати підставою для позитивного або негативного висновку у будь-якій формі, а саме: виявлені збіжні ознаки за своєю кількістю та ідентифікаційною значимістю у своїй сукупності недостатні для встановлення виконавця, оскільки відносяться до таких, що часто зустрічаються у почерках різних осіб, тому неможливо встановити, чи є вони ознаками підписного почерку самого ОСОБА_5 , які не проявилися у зразках, наданих для порівняльного дослідження, або вони є ознаками підписного почерку іншої особи, або є результатом ретельного наслідування підпису ОСОБА_5 ; що ж стосується розбіжних ознак, то з`ясувати їх походження також не виявляється можливим (чи є вони варіантами ознак почерку ОСОБА_5 , враховуючи велику варіаційність зразків його підпису, або вони є ознаками почерку іншої особи).

Відповідно до висновку експерта за результатами комісійної судової почеркознавчої експертизи від 04 червня 2024 року № СЕ-19/125-24/461-ПЧ відповісти на питання: «Чи виконання підписів на угодах від 01 липня 2021 року б/н про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року щодо земельних ділянок площею 5,5805 га з кадастровим номером :03:001:0192, площею 2,161 га з кадастровим номером :03:001:0317, площею 2,8068 га з кадастровим номером :03:001:0318, у графах «Підпис орендаря: Голова ФГ «Терешківське В.О.» ________ / В.І.Осипенко/» ОСОБА_5 чи іншою особою?» не представляється можливим, оскільки збіжні ознаки недостатні для ідентифікації підписів, а розбіжності не утворюють індивідуальної сукупності, достатньої для заперечення тотожності виконавця, у результаті чого неможливо прослідкувати сукупність збіжних загальних та окремих ознак підписів, чи сукупність розбіжних загальних та окремих ознак та прийти до якого-небудь визначеного висновку (т. 3 а.с. 167-177).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні права власності (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України та ЗУ «Про оренду землі».

Статтею 1 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 1, 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону).

Статтею 31 Закону визначені підстави для припинення договору оренди землі. Так, договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст. 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно із ч. 1. ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України)

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17).

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши вищенаведені норми та вивчивши обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог ФК «Терешківське В.О.» ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

За матеріалами справи встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0192 та :03:001:0317, що розташовані по АДРЕСА_1 , належали ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку відповідно від 05 червня 2003 року та від 28 квітня 2005 року. Власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0318, що розташована по АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 28 квітня 2005 року (т. 1 а.с. 45).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 01 квітня 2015 року укладено з ФГ «Терешківське В.О.» договори оренди належних їм земельних ділянок строком на 10 років. Речове право ФГ «Терешківське В.О.» на оренду вищевказаних земельних ділянок було зареєстровано 15 серпня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадщину прийняв відповідач ОСОБА_1 , отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0192 та :03:001:0317.

Позивач зазначав, що у червні 2021 року виявив намір змінити умови договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року щодо розміру орендної плати, строку оренди та приведення умов договорів оренди у відповідність до типового договору оренди землі, у зв`язку з чим скерував ОСОБА_1 проекти угод про розірвання договорів оренди, датованих 01 липня 2021 року, та проекти договорів оренди землі в новій редакції від 01 липня 2021 року. За твердженням позивача, указані проекти угод та договорів містили лише відбиток печатки ФГ «Терешківське В.О.» без наявного підпису голови господарства Осипенка В.І.

Відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що, отримавши угоди з наявними реквізитами орендаря, зокрема, відбитком печатки фермерського господарства і підписом його голови ОСОБА_5 , підписав лише угоди про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року, на підставі яких згодом скасовано державну реєстрацію права оренди позивача спірних земельних ділянок. ОСОБА_1 зазначив, що певні запропоновані умови договорів оренди землі в редакції від 01 липня 2021 року його не влаштовували, тому він, порадившись з дружиною, уклав з ОСОБА_2 договори оренди трьох земельних ділянок, а відповідачка в свою чергу повідомила керівництво ФГ «Терешківське В.О.», що являється новим орендарем землі.

Зважаючи на суперечливість позиції сторін щодо наявності волевиявлення на укладення угод про розірвання договорів оренди, за клопотанням сторони позивача судом у справі призначались почеркознавча та комісійна почеркознавча експертизи. Експертам поставлено питання, чи виконано підписи на угодах від 01 липня 2021 року головою ФГ Осипенком В.І.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За висновками проведених у справі судових почеркознавчих експертиз виявилося неможливим відповісти на питання, чи виконані підписи на угодах від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди від 01 квітня 2015 року головою ФГ «Терешківське В.О.» ОСОБА_5 , оскільки збіжні ознаки недостатні для ідентифікації підписів, а розбіжності не утворюють індивідуальної сукупності, достатньої для заперечення тотожності виконавця, у результаті чого неможливо прослідкувати сукупність збіжних загальних та окремих ознак підписів, чи сукупність розбіжних загальних та окремих ознак та прийти до якого-небудь визначеного висновку.

Беручи до уваги наведене, суд першої інстанції вірно указав на те, що проведеними експертизами не встановлено того, що спірні угоди про розірвання договорів оренди не були підписані ОСОБА_5 , а стороною позивача не надано належних та допустимих доказів того, що підпис від імені ОСОБА_5 на угодах про розірвання договорів оренди землі від 01 липня 2021 року виконаний не ОСОБА_5 .

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що непідписання головою ФГ «Терешківське В.О.» спірних правочинів у судовому порядку не доведено, а отже відсутність волевиявлення на укладення стороною позивача оспорюваних правочинів не встановлено.

Сторонами не заперечується наявності на оспорюваних угодах від 01 липня 2021 року про розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року відбитку печатки юридичної особи ФГ «Терешківське В.О.».

Верховний Суд у постанові від 23 липня 2019 року у справі № 918/780/18 констатував, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток позивача, як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Дійшовши висновку про наявність на оскаржуваному договорі печатки товариства та враховуючи той факт, що позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі позивача.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (ст. 241 ЦК України).

Визнання договору недійсним відповідно до ст. 203, 215 ЦК України у зв`язку з підписанням договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутністю волевиявлення власника, можливе лише у тому випадку, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину. В силу приписів ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

З огляду на наведене вище у сукупності, колегія суддів у контексті конкретних обставин цієї справи вважає доведеним волевиявлення ФГ «Терешківське В.О.» на розірвання договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року шляхом складання відповідних угод та проставлення в них печатки господарства, що ідентифікує юридичну особу, яка бере участь у здійсненні відповідних правовідносин, оскільки протилежного стороною позивача не доведено. Проставленням печатки господарства на спірних угодах позивач засвідчив безпосередню ініціативу та намір припинити орендні правовідносини. Угода про розірвання договору оренди землі є правочином, який припиняє орендно-відплатні відносини за договором оренди землі та припиняє права та обов`язки сторін по виконанню договору оренди землі.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що метою укладення угод було внесення змін до умов чинних договорів оренди землі від 01 квітня 2015 року і погоджується з доводами сторони відповідачів про те, що надання позивачем ОСОБА_1 документів, які за своєю дією є взаємно протилежними за наслідками правочинами, не може свідчити про волевиявлення господарства змінити умови раніше укладених договорів. Надані проекти договорів від 01 липня 2021 року є новими як за умовами, так і за наслідками, породжують нові правовідносини та потребують нової державної реєстрації. Волевиявлення щодо зміни раніше укладених договорів оренди землі виражається його сторонами в укладенні додаткової угоді про внесення змін до договору, а не в угоді про його розірвання. Додаткова угода про зміну умов договору передбачає продовження дії договору оренди із внесенням змін до його змісту, тоді як угода про розірвання договору є самостійним правочином, який припиняє орендні відносини.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи не спростовано волевиявлення позивача на укладення угод про розірвання договорів оренди землі, тому в силу презумпції правомірності правочину ці угоди є чинними, про що правильно зазначив суд першої інстанції, а проведена на їх підставі реєстрація припинення речового права оренди ФГ «Терешківське В.О.» на земельні ділянки є законною та правомірною. Укладаючи 29 жовтня 2021 року договори оренди земельних ділянок, відповідачі не порушили прав колишнього орендаря, отже відсутні підстави для визнання цих договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, враховуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, правильно визначив відсутність правових підстав для задоволення позову ФГ «Терешківське В.О.» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування чи зміни правильного по суті судового рішення

Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2025 року стягнуто з ФГ «Терешківське В.О.» на користь відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 13 250 грн кожному.

Як підставу для скасування додаткового рішення скаржник зазначає задоволення його апеляційної скарги та скасування рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09 грудня 2024 року. Апеляційна скарга на додаткове рішення не містить доводів щодо незаконності і (або) необґрунтованості висновку суду щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, а відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21. Тобто додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, тому й додаткове рішення цього ж суду належить залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Фермерського господарства «Терешківське В.О.» залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 20 січня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова