Справа №491/962/24
РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Желяскова О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Голубович А.М.,

учасників справи: позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Бойка О.О.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради і Орган опіки та піклування Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Ананьївського районного суду Одеської області з позовними вимогами в яких просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що з січня 2014 року по грудень 2019 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі та разом мають спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки останній не працював, зловживав спиртними напоями та взагалі не приймав ніякої участі у вихованні дітей. Наприкінці 2019 року позивачка разом з дітьми переїхали проживати у с.Ясенове Друге Подільського району Одеської області та нею було укладено шлюб з ОСОБА_6 , з яким у них народилось двоє спільних дітей: донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні їх спільних дітей та з 2019 року взагалі з ними не спілкується, не надає ніяких видів допомоги на їх утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчанням та підготовкою до дорослого життя. Усі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою та її теперішнім чоловіком. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 24 січня 2024 року у відповідача заборгованість по сплаті аліментів складає 295713,00 гривень. Фактично діти з серпня 2019 року перебувають на повному забезпеченні позивачки. У зв`язку з наведеним позивачка ініціює питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільних дітей.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалами суду від 04 лютого 2025 року було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області, на Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради і Орган опіки та піклування Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області та зобов`язано останніх надати висновки про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей.

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

05 березня 2025 року від представника третьої особи Виконавчого комітету Ананьївської міської ради, як органу опіки та піклування - Платонова С.І. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ананьївської міської ради 27 лютого 2025 року № 68 (а.с.77-79). Також представник просить розгляд справи здійснити без участі представника, при розгляді врахувати вищевказаний висновок (а.с.76).

24 березня 2025 року від представника третьої особи Виконавчого комітету Зеленогірської селищної ради, як органу опіки та піклування - Калкатіна В. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку «Про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та відповідність його інтересам дітей», затвердженого рішенням Виконавчого комітету Зеленогірської селищної ради 19 березня 2025 року № 80-ВК (а.с.83-84). Водночас представник просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.82).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання прибули позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бойко О.О., підтримали позов в повному обсязі та просили позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей, оскільки батько дітей протягом тривалого часу не піклується про дітей не надає їм матеріальної допомоги та не займається їх вихованням.

Також, прибув відповідач ОСОБА_2 , який не заперечив проти позбавлення його батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Згідно з частин першої, другої статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За положеннями частини першої 1, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною першою статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх спільних малолітніх дітей.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та поведінки учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22).

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що позивачкою у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; уродженка с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 29 травня 2023 року органом видачі 5138; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; уродженець с. Липецьке Котовського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 23 лютого 2024 року органом видачі 5136; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 (а.с.22, 85).

Сторони по справі мають спільних малолітніх дітей:

- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , видане 16 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис №07 (а.с.7);

- доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , видане 13 травня 2016 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис № 86 (а.с.8);

- сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , видане 07 червня 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис №72 (а.с.7 зворотний).

02 травня 2023 року позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , видане 02 травня 2023 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис № 69 (а.с.11 зворотний).

Подружжя має спільних двох малолітніх дітей:

- доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , видане повторно 09 грудня 2023 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідний актовий запис № 84 (а.с.11);

- доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , видане 08 грудня 2023 року Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідний актовий запис № 84 (а.с.10).

Згідно ксерокопії довідки № 70Д виданої 08 лютого 2024 року Ясенівським старостинським округом № 3 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, позивачка дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , та підопічний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (а.с.12 зворотний).

Згідно ксерокопії довідки № 353Д виданої 20 червня 2023 року Ясенівським старостинським округом № 3 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області гр. ОСОБА_2 (відповідач), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на території Ясенівського старостинського округу № 3 Зеленогірської селищної ради не проживав (а.с.9).

З акту обстеження умов проживання від 15 січня 2024 року, виданого комісією Служби у справах дітей Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області (ксерокопія), вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають і мають постійне місце реєстрації: батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підопічний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_15 . Умови проживання задовільні, побутова техніка, запас продуктів харчування в достатній кількості. Для дітей в родині створені такі умови: у дітей є окремі спальні місця. Письмовий стіл, шафа для одягу, в наявності одяг та взуття по сезону, шкільні приладдя. В будинку створено належні умови проживання, виховання та розвитку дітей (а.с.16).

Характеристикою на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , виданою старостою Ясенівського старостинського округу № 3 Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області (ксерокопія), підтверджено, що до складу сім`ї останньої входять особи, зазначені у довідці № 70Д та в акті обстеження умов проживання. Сім`я багатодітна, подружжя має стабільний дохід, діти забезпечені продуктами харчування та одягом. Сім`я характеризується як соціально стійка (відсутня залежність від алкогольних та наркотичних речовин, азартних ігор) (а.с.12).

Характеристикою на ОСОБА_3 , виданою директором Ясенівського ліцею Зеленогірської селищної ради (ксерокопія), підтверджено, що останній навчається в даному закладі за інклюзивною формою. Хлопчик має фізичні обмеження, а також погано вимовляє окремі звуки. Дитина забезпечена усім необхідним для життя та навчання. Мати та вітчим дитини піклуються про дитину, цікавляться його успіхами у школі, дбають про його здоров`я. Батько хлопчика за час навчання сина у школі жодного разу не відвідував заклад та не цікавився справами дитини. Участі у вихованні хлопчика не приймає (а.с.14).

Характеристикою на ОСОБА_4 , виданою 21 лютого 2024 року директором Ясенівського ліцею Зеленогірської селищної ради (ксерокопія), підтверджено, що остання навчається в даному закладі з 1 класу. Мати дитини підтримує контакт з класним керівником, як по телефону, так і особисто в закладі, також з`являється до школи за проханням адміністрації, вчителів. Батько жодного разу не з`являвся до школи, не приймає участі у вихованні своєї доньки (а.с.13).

Характеристикою на ОСОБА_5 , виданою директором Ясенівського ліцею Зеленогірської селищної ради (ксерокопія), підтверджено, що останній прийшов до 1 класу 01 вересня 2023 року. Мати завжди на зв`язку із вчителями. Біологічний батько ОСОБА_2 ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не виявляє. Дитина жодного разу навіть не згадав в розмовах, що у нього є такий тато. (а.с.13 зворотний).

Наведені характеристики стосовно дітей підтверджують факт їх проживання з позивачкою.

На підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року у справі № 491/602/18 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісяця з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 23 червня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття (а.с.88-89).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № НОМЕР_12, що перебуває на виконанні у Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі ПМУМЮ (м. Одеса) сукупний розмір заборгованості відповідача за період з січня 2021 року по лютий 2025 року становить 355824,53 гривень (а.с.86-87).

З висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Зеленогірської селищної ради 19 березня 2025 року № 80-ВК, вбачається, що на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради від 11 березня 2025 року (протокол № 5) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , відносно малолітніх дітей:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.83-84).

Врахувавши фактичні відносини між сторонами, Орган опіки та піклування у своєму висновку від 19 березня 2025 року, керуючись інтересами малолітніх дітей, визнав доцільним позбавлення ОСОБА_2 його батьківських прав відносно малолітніх дітей, що відповідає інтересам останніх.

З висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ананьївської міської ради 27 лютого 2025 року № 68, вбачається, що на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради від 20 лютого 2025 року (протокол № 2) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за недоцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , відносно малолітньої дітей:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.77-79).

Врахувавши фактичні відносини між сторонами, заслухавши пояснення обох батьків щодо виконання ними своїх батьківських обов`язків, заперечення батька проти позбавлення його батьківських прав, Орган опіки та піклування у своєму висновку від 27 лютого 2025 року, з метою захисту прав і законних інтересів дітей, визнав недоцільним позбавлення ОСОБА_2 його батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Як вбачається Орган опіки та піклування вирішував спір за наявності заперечень батька щодо позбавлення його батьківських прав.

Водночас в ході судового засідання відповідач (біологічний батько) не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, вважаючи, що це відповідає інтересам дітей. Діти зростають і виховуються в іншій сім`ї. У сімейному житті дітей присутній теперішній чоловік позивачки ОСОБА_6 , якого діти називають татом, який займається їх вихованням та утриманням.

Отже відповідач добровільно пішов з життя своїх дітей, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до дітей та їх внутрішнього світу, не сприяє створенню умов для отримання ними освіти. І це триває протягом близько п`яти років. Тривала розлука мала наслідком розрив психоемоційних зв`язків між батьком та дітьми. Відповідач заявляє про те, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, а він не має наміру приймати участі у вихованні дітей. Крім того, враховуючи їх вік, за цей час адаптувалися до відносин у сім`ї з новим чоловіком матері.

З наведеного вбачається, що дії відповідача є винними, оскільки відповідач свідомо, без жодних поважних причин не відвідував власних дітей.

У даній справі відповідач не здійснював жодних реальних дій щодо спілкування з дітьми.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.

Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.

Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.

За правилами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх обов`язків, не утримував належним чином своїх дітей, не приділяв достатньої уваги їх розвитку.

В судовому засіданні знайшло підтвердження відсутності фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Відповідачем не лише не спростовано, а й підтверджені обставини невиконання батьківських обов`язків.

Отже, вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, встановивши правовідносини, що склалися між сторонами, дійшов висновку про те, що батько не виконував повноцінно свої батьківські обов`язки, а відтак особа, яка свідомо не приймає участі у вихованні дітей, несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків, що в даному випадку і відбулось - малолітні діти фактично залишились без батьківського піклування.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітніх дітей, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав; поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (частина перша статті 168, частини перша, друга статті 169 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 166 СКУ України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей позивачкою уже вирішено, про що свідчить наявна ксерокопія рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року у справі № 491/602/18 (а.с.88-89). У зв`язку з цим рішення про стягнення аліментів на дітей судом не приймається.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачкою було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1211 гривень 20 коп. (а.с.26), суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради і Орган опіки та піклування Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; уродженець с. Липецьке Котовського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 23 лютого 2024 року органом видачі 5136; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , батьківських прав відносно малолітніх дітей:

- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане 16 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис № 07;

- доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , видане 13 травня 2016 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис № 86;

- сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , видане 07 червня 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідний актовий запис № 72.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; уродженець с. Липецьке Котовського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 23 лютого 2024 року органом видачі 5136; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; уродженка с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 29 травня 2023 року органом видачі 5138; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., сплачений нею за подачу позовної заяви до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

Позивачка: Представник позивачки - адвокат: Відповідач:ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ОСОБА_12 , адреса робочого місця: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 ОСОБА_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Орган піки та піклування Ананьївської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42024778; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, буд. 51 Орган опіки та піклування Зеленогірської селищної ради Подільського району Одеської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04527135; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 66513, Одеська область, Подільський район, с-ще. Зеленогірське, просп. Миру, буд. 12

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 31 березня 2025 року.

Суддя Желясков О.О.

Рішення суду набрало законної сили «____» __________________20___ року.

Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/962/24 Ананьївського районного суду Одеської області.