Справа № 562/328/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"27" березня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача-адвокат Ільїн В.А.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача-адвокат Казмірчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути на її користь з ОСОБА_1 аліменти на навчання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років, в залежності від того, яка із зазначених обставин настане першою.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що їх донька ОСОБА_3 досягла повноліття та продовжує навчання в Післяліцейній професійній школі «Старт» у Варшаві зі спеціальністю «технік адміністрації» строком до 30 червня 2025 року. У зв`язку з навчанням їх донька витрачає кошти на харчування, одяг, проїзд та навчання, а тому потребує матеріальної допомоги батька, який офіційно працевлаштований і має можливість надавати донці допомогу.

У відзиві на позов відповідач з позовними вимогами не погодився, мотивуючи тим, що донька постійно перебуває (проживає) в Польщі, де працює, а тому позивач не довела потреби доньки в матеріальній допомозі батька, у той час як його стан здоров`я не є задовільним та на його утриманні перебуває мати, яка потребує лікування та постійного догляду.

Відповідь на відзив позивач не подавала.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач та його представник позов не визнали з наведених у відзиві мотивів, просять в задоволені позову відмовити.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають (ч.3 ст.199 СК України).

Суд згідно положень ст.200 СК України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З роз`яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З довідки Післяліцейної професійної школи «Старт» від 18 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 є слухачкою 2 семестру вказаної школи за спеціальність «технік адміністрації» з терміном навчання два роки з 01 вересня 2023 року до 30 червня 2025 року, яке є безплатним.

За довідкою Здовбицької сільської рад Рівненського району Рівненської області від 31 січня 2025 року разом з позивачем зареєстровані її доньки ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 .

Обставини проживання дітей із ОСОБА_2 та перебування їх на утриманні останньої відповідач не заперечує та належними і допустимими доказами у розумінні ст.77-78 ЦПК України працевлаштування повнолітньої доньки та розміру доходу позивачки не довів.

А згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Можливості надання доньці матеріальної допомоги відповідач, який офіційно працевлаштований в ТОВ «Морган Феніче» та отримує регулярний дохід, який за 2024 рік склав 14635,65 грн. середньомісячний без податків, не спростував.

Доводи відповідача про перебування на його утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги догляду та судом відхиляються, адже відповідна обставина підтверджується через докази звернення до органів та організацій за отриманням довідки про підтвердження факту перебування особи на утриманні або встановленням в окремому провадженні порядку факту, що має юридичне значення.

Особи вважаються такими, що є на утриманні, якщо вони на повному утриманні або одержували від певної особи допомогу, яка є для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Матеріальне забезпечення матері відповідача як пенсіонерки гарантоване державою.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

А тому з урахуванням вище викладеного та враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, за яким брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Позов до суду пред`явлений 31 січня 2025 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти повинні стягуватися з указаної дати.

Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.180, 181-184, 192 СК України та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 31 січня 2025 року до 30 червня 2025 року включно.

Стягнути з ОСОБА_1 у доход держави судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 20 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 02 квітня 2025 року.

Суддя: