Справа №613/636/25 Провадження № 2/613/429/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

01 квітня 2025 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якій просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,6322 га., у межах згідно з планом на території Шарівської селищної ради, СЗАТ « Свердловське», кадастровий номер :01:002:0057, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, у зв`язку із наступним.

Так, відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні №9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема,Цивільним процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

Представник позивача, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначив повні дані відповідача, зокрема наявність кабінету в електронному суді, електронної пошти, що впливає для оперативності розгляду питання про те, можливість повідомлення засобами електронного суду, чи виключно поштою тощо.

Також, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,6322 га., у межах згідно з планом на території Шарівської селищної ради, СЗАТ « Свердловське», кадастровий номер :01:002:0057, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування. При цьому, позивачем не зазначено, чи звертався останній до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 .

Крім того, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування ( Постанова КЦС ВС від 19 січня 2022 року в справі № 280/4/18).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві зазначено, що позивач не зміг отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку після свого батька у зв`язку з відмовою нотаріуса видати це свідоцтво, при цьому до матеріалів справи дану відмову не долучено, тобто відсутні докази щодо відмови нотаріуса у здійсненні нотаріальних дій відносно зазначеної у позові земельної ділянки.

Підсумовуючи, слід зазначити, що позовна заява як щодо суб`єктного складу учасників справи, так і щодо повного найменування учасників справи не відповідає вимогам діючого процесуального закону та норм матеріального права відносно осіб, яких стосується даний спір, а відповідно єдиним способом усунення зазначених судом недоліків є подання нової редакції позовної заяви з вірно визначеним суб`єктним складом учасників справи.

Крім того, позивачу необхідно надати до суду докази щодо відмови нотаріуса у здійсненні нотаріальних дій відносно зазначеної у позові земельної ділянки

Без виконання вказаних суддею недоліків позивачем підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя