Справа № 462/1361/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

28 березня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючого судді Кирилюка А. І., перевіривши матеріали письмової заяви уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Думич Іванни Іванівни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Думич І. І., 25.02.2025 року (вх. № 4427) звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30 000 грн 00 коп. шомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, просить судові витрати покласти на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 року визначено головуючого суддю Залізничного районного суду м. Львова Кирилюка А. І.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також, уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Думич І. І., 27.03.2025 року (вх. № 6751) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про забезпечення позову, у якій просить суд:

- забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у справі № 462/1361/25 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2024 року ВП № 76250770 головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазиняк Г. Я. про стягнення з ОСОБА_1 на

користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.03.2025 року заяву про забезпечення позову передано головуючому судді Кирилюку А. І.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою зазначає, що метою забезпечення цього позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріальних інтересів позивача, так відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2024 року, головним державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пазиняк Г. Я. відкрито виконавче провадження ВП № 76250770 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 10 000 грн 00 коп. Оскільки предметом цього позову є стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, тому зупинення вказаного виконавчого провадження є виправданим та необхідним. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки, оскільки така проживає з матір`ю.

Враховуючи вищевикладене, просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 76250770.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Вивчивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо можливості застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, аналогічну правову позицію висловлює Верховний Суд у постанові №183/5864/17-ц від 17 жовтня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у заяві про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так суд зазначає, що між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів. Позивачем не оскаржується у позовній заяві стягнення аліментів на підставі виконавчого документа постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2024 року ВП № 76250770.

Отже, беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

Керуючись ст. 10, 149, 150, 151, 153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

У задовлені заяви уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Думич Іванни Іванівни про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: