Справа №524/223/24
Провадження №2/524/2194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача Тарана О.О., відповідача - ОСОБА_1 представника відповідача Ковальчука О.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості правонаступником якого є Полтавський обласний центр зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 10079,66 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.04.2022 ОСОБА_1 звернулась із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» було встановлено, що в період перебування на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ з 19.04.2022 по 19.09.2022 відповідач перебувала на обліку в органах пенсійного фонду та з 05.03.2022 отримувала пенсію. Отже, на час звернення відповідача із заявою вона не вважалась безробітною і не мала права перебувати на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ. Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 10079,66 грн.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві зазначено, що відповідач по досягненню пенсійного віку звернулась до органів Пенсійного фонду України за отриманням пенсії. Рішенням № 89 від 11.04.2022 та листом від 01.06.2022 Відповідачу було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком. Відповідач оскаржила відмову Пенсійного фонду України в призначенні пенсії за віком до Полтавського окружного адміністративного суду, який лише 27.09.2022 відновив права ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком та визнав відмову у призначенні пенсії неправомірною. Таким чином, Відповідач з квітня 2022 р. по вересень 2022 р. отримувала допомогу по безробіттю на законних підставах і не вчиняла винних дій, що давали б підстави для застосування положень частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.04.2022 органом Пенсійного фонду України прийнято рішення №89 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

18.04.2022 ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького МРЦЗ із заявою про надання(поновлення) статусу безробітного.

Наказом від 19.04.2022 №НТ220419 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 19.04.2022 по 19.04.2024.

27.09.2022 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/6315/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 11.04.2022 №89.

15.12.2022 начальником відділу організації працевлаштування населення Старостіною Н.В. та заступником начальника відділу організації працевлаштування населення Деревянко Т.М. складено акт №94 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час розслідування було встановлено, що безробітна ОСОБА_1 під час перебування на обліку в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості з 19.04.2022 по 19.09.2022 одночасно призначена пенсія за віком з 05.03.2022.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума виплаченої допомоги становить 10079,66 грн та складається: за квітень 2022 року 842,86 грн; травень 2022 року 2177,38 грн; червень 2022 року 2172,46 грн; липень 2022 року 2006,96 грн, серпень 2022 року 1800 грн; вересень 2022 року 1080 грн.

21.12.2022 відповідачу направлено повідомлення про необхідність повернення коштів(а.с.18).

НОРМИ ПРАВА

Безробітним, згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення», є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

При цьому, відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», Статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

ОЦІНКА СУДУ

Виходячи з приписів пункту 13 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» призначення пенсії є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення ст. 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 №6-91цс14, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18) та підтриманий сталою судовою практикою (постанова Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №382/1728/18).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Категорія добросовісності визначається через етичні та моральні категорії. Категорія «добросовісність» закріплена в документах міжнародної уніфікації права: добросовісність здійснення прав і виконання обов`язків проголошується принципом міжнародного договірного права.

ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право (ч. 5 ст. 12 ЦК України). Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов`язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення. В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

З положень закону випливає, що обов`язок спростування презумпції добросовісності покладається на суб`єкта, який відповідні дії (правочин) ставить під сумнів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 677/876/21.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 по справі №440/6315/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.04.2022, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Екологія" з 04.07.1995 по 08.10.1999, з урахуванням висновків суду.

З урахуванням положень КАС України рішення суду набрало законної сили 28.10.2022.

Отже, суд відзначає, що хоча пенсію відповідачу і було призначено з 05.03.2022, однак на момент звернення до Кременчуцького МРЦЗ із заявою про надання(поновлення) статусу безробітного, остання пенсію не отримувала, що на думку суду, виключає її недобросовісність.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що позивач не довів суду існування всіх необхідних обставин для стягнення із відповідача отриманих коштів.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, правонаступником якого є Полтавський обласний центр зайнятості, до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.03.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ