Справа №519/647/25
У Х В А Л А

01.04.2025 року м.Південне

Суддя Южного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши позовну заяву представника ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позовна заява підписана та подана адвокатом Маслюженко М.П. яким до позовної заяви надано ордер про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно із пунктом 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Натомість всупереч вимогам чинного законодавства в ордері зазначено, що адвокат уповноважений представляти інтереси позивача у всіх місцевих судах, всіх апеляційних судах, Верховному суді, тож зазначений ордер не надає адвокату повноважень на підписання та подання позову саме до Южного міського суду Одеської області.

Відповідна правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 9901/939/18.

Згідно зазначеної правової позиції Великою палатою Верховного Суду визнано обґрунтованим висновок Верховного Суду про повернення представнику позивача позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву, Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду виходив з того, що до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували повноваження адвоката щодо його представництва у Верховному Суді та право підпису процесуальних документів, які подаються до суду. При цьому суд керувався тим, що подана до суду копія ордера на надання правової допомоги від 08 червня 2016 року серії КС № 163653 не є документом, що підтверджує повноваження адвоката на представництво в суді, оскільки в ордері зазначено, що у адвоката є право на надання правової допомоги позивачеві у всіх органах, установах, організаціях та підприємствах, а також судах у всіх без винятку справах, проте всупереч вимогам підпункту 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (далі - Положення), в ордері не зазначено конкретної назви органу, в якому надається правова допомога адвокатом.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду дійшов обґрунтованого висновку про те, що в ордері не зазначено конкретної назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, а тому такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги позивачеві у Верховному Суді.

Таким чином, Верховним Судом сформульовано правову позицію про те, що зазначені недоліки ордеру не є підставою для залишення позову без руху, натомість як є підставою саме для повернення позовної заяви.

Аналогічно, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року в справі № 9901/847/18 сформулювала висновок про те, що ордер має містити назву органу, в якому надається правова допомога адвокатом, при цьому в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема конкретного суду.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 19.01.2024 (справа № 591/6387/21).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вказує ст. 185 ч. 4 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Керуючись ст.185, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З. І. Барановська