№ 207/1073/25
№ 2-о/207/54/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

присяжних Дмитренко Н.Н., Мельник Л.І.

при секретарі Сердюк В.О.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу

за заявою ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

заінтересовані особи: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

про оголошення померлою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оголошення померлою, в якій просить оголосити померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Дніпропетровська (нині Дніпро), громадянку України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Вказана заява мотивована посиланням на те, що ОСОБА_3 є матір`ю, а ОСОБА_4 - батьком заявника. Коли заявник та його брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були дітьми, мати зловживала спиртними напоями, часто залишала родину, декілька місяців не з`являлась додому. Щоб врятувати мати від пагубної звички, батько заявника переїхав з нею у м.Кременчук, Полтавської області. Після переїзду до іншого міста, мати продовжувала вести антисоціальний спосіб життя, пиячила, бродяжила, але завжди поверталася додому. У 2001 році мати в черговий раз пішла з дому та більше не повернулась, втратила контакт з усіма рідними та близькими людьми, в тому числі і з родиною. Наприкінці 2001 року вони останній раз мали звістку від знайомих, які бачили матір нетверезу та побиту. У 2002 році батько звертався до правоохоронних органів для її розшуку та у 2003 році до суду для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько помер. 16.11.2022 заявник звернувся до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області із заявою про розшук матері. Але будь-які міри розшуку (як офіційні, так і через сусідів, знайомих) не дали позитивного результату. На теперішній час заявнику необхідно вирішити питання про оголошення особи померлою та отримати свідоцтво про смерть матері для вирішення цивільно-правових питань, в тому числі отримання спадщини після смерті брата ОСОБА_6 , як спадкоємця другої черги за законом, за відсутністю спадкоємців першої черги за законом.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 04.09.1973 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 23.05.1979 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим повторно 26.07.2022.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 21.07.2022.

Відповідно до повідомлення відділення поліції №1 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області вих.№44.1/3-984 від 10.01.2025, станом на 30.01.2025 громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у розшуку з 16.11.2022 (фактично зникла 01.01.2002) за Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області, КП №0002-78 від 16.11.2022, РС №81/22 від 11.11.2022, яка особа, яка зникла безвісті. Згідно ЦП «Аркан» громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 державний кордон України станом на 30.01.2025 не перетинала. Згідно ІС ДП «НАІС» станом на 30.05.2025 при перевірці адреси АДРЕСА_1 , яка вказана у ІПНП «Цунамі» як місце мешкання громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , значиться за сторонньою особою форма власності приватна, частка власності 1/1, дата реєстрації 14.12.2002 на підстав договору дарування ВВО №537787 від 09.11.2002. Працівниками поліції опитано громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який пояснив, що дійсно у 2002 році придбав дану квартиру у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який повідомив, що на той час рідні не знали місцезнаходження ОСОБА_3 та не мали ніякого із нею зв`язку. Також встановлено, що станом на 29.01.2025 будь-яких операцій із нерухомістю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не здійснювалось. Згідно електронної бази РАГСу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 30.01.2025 прізвище не змінювала, у шлюб вступила 08.07.1972, актовий запис про шлюб №643, актовий запис про смерть відсутній. В ході перевірки громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по іншим наявним облікам Національної поліції України інформації відносно останньої отримано не було. Станом на 30.01.2025 місцезнаходження громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не відоме близько 20 років.

За приписами ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Частиною першою ст.46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ст.47 ЦК України).

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

За загальним правилом громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням приписів ст.46 ЦК України, суд вважає, що існують достатні підстави для припущення смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка з 2002 року відсутня за місцем свого проживання, заходами розшуку встановити місце її перебування не виявилось можливим, щодо неї відсутня будь-яка інформація протягом останніх двадцяти років.

Оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації спадкового права.

Таким чином, суд доходить до висновку про наявність падстав задоволення даної заяви.

Згідно з ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Частиною другою ст.47 ЦК України встановлено, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Статтею 309 ЦПК України передбачено, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

Відповідно до ч.7 ст.294 При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оголошення померлою задовольнити.

Оголосити померлою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка: Україна, м.Дніпропетровськ (нині Дніпро), громадянка України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Днем смерті ОСОБА_3 , вважати день набрання законної сили рішенням суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська

Присяжні Н.Н.Дмитренко

Л.І.Мельник