Справа № 738/2993/24
№ провадження 2/738/110/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.,

з участю

секретаря: Лях Н.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації. Позов мотивовано тим, що позивачці в період з 21.11.2024 по 25.11.2024 стало відомо про поширення відповідачкою недостовірної інформації шляхом подання останньою відповідної заяви на ім`я директора Опорного закладу Менська гімназія Менської міської ради. В даній заяві містяться образливі та неправдиві звинувачення стосовно її дій на уроці музики відносно доньки відповідачки, що мали місце 21.11.2024. Просить визнати таку інформацію недостовірною та зобов`язати відповідача публічно її спростувати.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2024 року ОСОБА_3 звернулася з заявою до директора Опорного закладу Менська гімназія Менської міської ради в якій вказала, що на її думку вчитель музики ОСОБА_1 прискіпливо ставилася до її доньки ОСОБА_5 на уроці музики 21 листопада 2024 року. У зв`язку з цим в неї стався словесний конфлікт з останньою. З цього приводу просить провести перевірку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом, особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою.

Частиною 1 ст. 270 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Стаття 275 ЦК України передбачає, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно із ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Образа це зневажливе висловлювання, негарний вчинок і таке інше, що спрямовані проти кого-небудь, і викликають у нього почуття гіркоти, душевного болю. Образа може бути заподіяна у вигляді висловлювання (словесно, письмово) або у вигляді дії (ляпас, плювок, непристойний жест), а також публічно або в відсутність об`єкта образи. Образа полягає у негативній оцінці особистості людини, його якостей, поведінці, причому у формі, що суперечить встановленим правилам поведінки і вимогам загальнолюдської моралі.

Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особисті немайнові права.

За поданими позивачем матеріалами та обґрунтуванням позову встановлено, що ОСОБА_1 посилається на поширення недостовірної інформації в заяві ОСОБА_6 від 25 листопада 2024 року, а саме прискіпливого ставлення ОСОБА_1 до ОСОБА_5 на уроці музики, про що особисто відповідачці повідомила її донька.

При розгляді справи судом враховуються положення ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», якою встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (частина перша статті 1 Закону України Законом України «Про звернення громадян»).

Згідно з ст. 55 Закону України «Про освіту» батьки здобувачів освіти мають право захищати відповідно до законодавства права та законні інтереси здобувачів освіти, звертатися до закладів освіти, органів управління освітою з питань освіти, подавати керівнику закладу освіти (у разі вчинення жорстокого поводження з дитиною керівником закладу освіти - засновнику закладу освіти та/або уповноваженому ним органу (особі) усні та письмові заяви (скарги, повідомлення) про випадки насильства або жорстокого поводження з дитиною, а також стосовно інших учасників освітнього процесу, вимагати невідкладного (протягом однієї доби з моменту надходження) реагування на такі випадки.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ЗУ «Про освіту» педагогічні, науково- педагогічні та наукові працівники зобов`язані: постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність; виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання; сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я; дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності; дотримуватися педагогічної етики; поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства; формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України; виховувати у здобувачів освіти повагу до державної мови та державних символів України, національних, історичних, культурних цінностей України, дбайливе ставлення до історико-культурного надбання України та навколишнього природного середовища формувати у здобувачів освіти прагнення до взаєморозуміння, миру, злагоди між усіма народами, етнічними, національними, релігійними групами; захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам; додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки.

Виходячи з наведених норм, якщо дитина скаржиться батькам на непедагогічну поведінку вчителя, батьки мають право і навіть обов`язок звернутися з відповідною заявою до адміністрації навчального закладу, реалізувавши таким чином своє право на звернення до компетентних органів, уповноважених розглянути звернення і давати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, тобто реалізувала конституційне право, передбачене статтею 40 Конституції України, законом України «Про звернення громадян та законом України «Про освіту», на звернення в освітньому процесі. В таких випадках йдеться про реалізацію конституційного права, а не про «поширення інформації».

Відповідний висновок з застосування права в подібних правовідносинах наведений в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 214/4203/19.

Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичної особи" передбачає, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто/або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати особисте немайнове право.

П. 19 абз. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 встановлено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постановах від 24.10.2018 року у справі №161/4052/16-ц, від 11 лютого 2019 року у справі № 725/5585/16-ц, від 20.03.2019 року у справі №758/14324/15-ц, яку суд у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи установлені обставини, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_3 вчинила протиправні дії, які посягають на честь, гідність та ділову репутацію позивачки ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 31 березня 2025 року.

Головуючий: О.А. Савченко