КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/6250/2025
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року місто Київ

справа № 754/13865/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Таран Н.Г., у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року позов ГУ ПФУ в місті Києві залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ГУ ПФУ в місті Києві 27 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2025 року апеляційну скаргу позивача ГУ ПФУ в місті Києві на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Київського апеляційного суду від 24 січня 2025 року направлялася та була доставлена до електронного кабінету позивача ГУ ПФУ в місті Києві 27 січня 2025 року о 10.00 год., що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду.

Так, апелянт відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 24 січня 2025 року повинен був подати до Київського апеляційного суду клопотання із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року.

Разом з тим, відповідачем ГУ ПФУ в місті Києві недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2025 року усунуті не були, а тому, суд апеляційної інстанції вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Оскільки ГУ ПФУ в місті Києві не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений Київським апеляційним судом протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали від 24 січня 2025 року, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.127, 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою позивача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Таран Н.Г., у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: