Провадження №2/367/1832/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення нею повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що з березня 2011 року почала зустрічатися з ОСОБА_2 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_4 , за їхньою спільною заявою, поданою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, ОСОБА_2 визнав себе батьком ОСОБА_3 про, що свідчить запис у свідоцтві про народження.

Вказує, що після народження доньки вони мешкали в квартирі, яка належала батькам відповідача. В червні 2012 року ОСОБА_2 змінив замки в квартирі де вони мешкали, у зв`язку з чим позивачка разом з донькою пішли мешкати до її матері.

На підтвердження того, що донька мешкає з нею, позивачка надає копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 № 3216- від 24 липня 2023 року та копію акту депутата Бучанської міської ради Київської області про встановлення факту місця проживання від 29 червня 2024 року.

Зазначає, що починаючи з 2012 року відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не підтримує, не допомагає дитині, ухиляється від обов`язків пов`язаних з вихованням дитини, дитина перебуває на її повному утриманні.

Вказує, що домовленості між нею та ОСОБА_2 з приводу добровільної сплати аліментів не досягнуто, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є працездатною особою та працює в органах поліції, а тому вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

06 листопада 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог, також просив врахувати факт сплати аліментів на утримання дитини з липня 2024 року по жовтень 2024 року.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що 20 січня 2012 року складено відповідний актовий запис № 57 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

Факт проживання ОСОБА_3 з позивачкою ОСОБА_1 підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб № 3216- від 24 липня 2023 року та № 3216- від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та копією акту депутата Бучанської ради Османова М.Ш. від 29 червня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проживає без реєстрації разом з донькою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позову до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Врахувати державним виконавцем при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 квитанцію, а саме: платіжну інструкцію P24AD5349 від 29 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 040 (вісім тисяч сорок гривень) 02 копійки.

Інші надані відповідачем ОСОБА_2 квитанції про перерахунок коштів ОСОБА_1 , а саме: платіжну інструкцію P24AD2373 від 29 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7 035 (сім тисяч тридцять п`ять) гривень 18 копійок; платіжну інструкцію P24AD4449 від 27 серпня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7 035 (сім тисяч тридцять п`ять) гривень 18 копійок; платіжну інструкцію P24AD7490 від 27 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) гривні 11 копійок; платіжну інструкцію P24AD6821від 28 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7 035 (сім тисяч тридцять п`ять) гривень 18 копійок, суд вважає правильним не враховувати в розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, при цьому ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до суду 30 вересня 2024 року.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук