ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4069/25 Справа № 187/43/25 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року (повний текст складено 22.01.2025 року в с. Петриківка, Дніпропетровської області) у справі за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки водного фонду шляхом її повернення, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2025 року Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до суду першої інстанції в інтересах Петриківської селищної ради із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що земельна ділянка водного фонду з кадастровим номером :03:003:0181, з якої в подальшому було виділено земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0182 (право власності на момент звернення із позовом зареєстровано за ОСОБА_1 ) не могла бути передана у власність фізичних осіб, оскільки розташована у межах прибережної смуги водосховища Голубе озеро. Крім того рада не приймала рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність та не виготовляла відповідний державний акт.

Враховуючи наведене Дніпровська обласна прокуратура просила усунути перешкоди у здійсненні Петриківською селищною радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду площею 1,5 га, кадастровий номер :03:003:0182, яка розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району шляхом її повернення на користь територіальної громади в особі Петриківської селищної ради із незаконного володіння ОСОБА_1 ; -скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності відповідача на земельну ділянку водного фонду площею 1,5 га, кадастровий номер :03:003:0182, проведену на підставі рішення державного реєстратора Підгородненської міської ради від 11.03.2021 № 57017305 (номер відомостей про речове право 40920658);- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером :03:003:0182;- стягнути з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року позовну заяву Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Петриківської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки водного фонду шляхом її повернення, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі Дніпровська обласна прокуратура просить скасувати ухвалу від 22 січня 2025 року про повернення скарги та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а також стягнути з відповідача на користь прокуратури сплачений судовий збір.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З посиланням на доводи, аналогічні доводам позовної заяви,зазначала, що спірна земельна ділянка, як земля водного фонду в супереч вимог земельного законодавства була незаконно передана у приватну власність фізичної особи.

Також звертає увагу, що справа, на яку посилався суд першої інстанції, як на підставу того, що Петриківською селищною радою вживались дії щодо витребування спірної земельної ділянки із незаконного володіння на підставі підробленого державного акту на право власності, стосується віндикаційних вимог. Прокуратура ж у цій справі звернулась до суду із негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду, яка в силу закону не може перебувати у приватній власності. Таким чином позовні вимоги сільської ради та прокуратури мають різний предмет, підстави для звернення до суду і спосіб захисту, а тому позовна заява не може бути повернута на підставі п.5 ч.4 ст. 185 ЦПК України. Також зазначає, що у 2019 році сільською радою було проігноровано той факт, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги водосховища, а тому обрав неефективний спосіб захисту, у зв`язку із чим виникла необхідність повторного звернення до суду прокуратурою. При цьому звертає увагу, що прокуратура повідомляла раду про встановлені факти незаконного набуття земель водного фонду фізичними особами, однак заходи щодо усунення таких порушень рада не вжила. Вважає недоречним посилання суду першої інстанції на визнання селищної ради потерпілою особою у кримінальному провадженні, як на вжиття нею заходів спрямованих на захист порушених інтересів територіальної громади.

Вважає, що прокуратурою дотримано процедури підтвердження підстав для представництва інтересів держави: вказано орган, до повноважень якого відноситься захист у спірних правовідносинах, зазначений орган належним чином проінформований з наданням розумного строку на вжиття самостійно заходів щодо захисту інтересів держави, у т.ч. шляхом звернення до суду, проте жодних дій Петриківською селищною радою вжито не було. А тому прокурором, відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України, належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та дотримано порядок щодо повідомлення позивача про наявність підстав для представництва його інтересів в суді.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу прокуратури, в якому просив, відмовити у її задоволенні та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Зокрема звертав увагу, що прокуратура у своєму позові посилалась на паспорт водного об`єкту, розроблений у 2007 році, однак законодавство, яке б регулювало порядок його розробки прийнято тільки у 2013 році. Звертає увагу, що водосховище та озеро -це два різні водні об`єкти, а кар`єр належить до земель промисловості й ніколи не відносився до земель водного фонду. Також зазначає, що Регіональний офіс водних ресурсів к Дніпропетровській області не є належним та компетентним органом на ведення обліку води. Крім того вважає, що Петриківська селищна рада належним чином реалізує права територіальної громади щодо спірної земельної ділянки та є учасником кримінального та цивільного провадження, які стосуються належної відповідачу земельної ділянки. А тому вважає, що прокурором при зверненні до суду із даним позовом взагалі не наведено причин, які перешкоджають захисту інтересів держави органом державної влади, якого наділено відповідною процесуальною дієздатністю та не наведено обставин щодо не можливості чи відсутності бажання здійснювати захист інтересів держави спеціально уповноваженим органом.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що по даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви прокуратури, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Дніпровської міської прокуратури, суд першої інстанції керуючись ст. 56 та п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України виходив із того, що прокуратурою не доведено необхідність звернення в інтересах Петриківської селищної ради із позовом.

Такий висновок відповідає нормам процесуального права та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві прокуратура зазначала, що встановила порушення інтересів держави в особі Петриківської селищної ради, як власника та розпорядника земельних ділянок водного фонду, розташованих за межами населених пунктів у межах Петриківської селищної об`єднаної територіальної громади, адже з комунальної власності протиправно вибула земельна ділянка водного фонду, яка не могла бути передана у власність, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в статтях 13, 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

Однак, як зазначає заявник, невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави на спірні земельні ділянки, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Так, Петриківською селищною радою заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на витребування земельної ділянки не проведена.

У той же час, Дніпропетровською обласною прокуратурою направлялися запити від 02.07.2024 № 15/1-1246вих-24, 24.07.2024 № 15/1-1392вих-24 та 01.11.2024 № 15/1-2006вих-24 до Петриківської селищної ради, в яких повідомлялося про встановлені факти.

Згідно із відповідями сільської ради № 16-1567/0/2-24 від 18.07.2024, № 14-1732/0/2-24 від 07.08.2024 та № 16-2772/0/2-24 від 18.11.2024 заходи щодо витребування земельної ділянки водного фонду не здійснювались.

Тому прокуратура вважала, що невжиття органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення прав територіальної громади у спірних правовідносинах свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Це є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку.

Прокурор зазначав, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» ними направлено лист-повідомлення № 15/1-1972вих-24 від 25.10.2024 до Петриківської селищної ради про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом подання позовної заяви. Втім, орган місцевого самоврядування, який наділено відповідними повноваженнями, впродовж 2 місяців заходи реагування не вжив, до суду із позовом не звернувся.

При цьому, як правильно звернув увагу суд першої інстанції лист-повідомлення про наявність підстав для представництва інтересів держави шляхом подання позовної заяви в

порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», як зазначає прокурор, направлено селищній раді у жовтні 2024 року (лист-повідомлення № 15/1-1972вих-24 від 25.10.2024), а до суду прокурор звернувся 13.01.2025.

З листа Петриківської селищної ради № 14-1732/0/2-24 від 07.08.2024 року вбачається, що у зв`язку з проведеною в державі децентралізацією до складу сформованої спроможної Петриківської територіальної громади увійшли Петриківська, Лобойківська, Єлизаветівська, Іванівська, Курилівська, Хутірська, Чаплинська та Шульгівська територіальні громади. Петриківську селищну раду визначено правонаступником усіх прав та обов`язків сільських, селищних рад, зазначених вище. Петриківською селищною радою зазначено, що Єлизаветівською сільською радою було подано позов до Петриківського районного суду про витребування майна з чужого незаконного володіння (справа №187/2013/19). Серед іншого було пред`явлено і позовні вимоги щодо визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року, оформлений на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,3 га, розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0181, а саме: номер запису про право власності: 31984166; реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна: 237. Однак, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2020 у справі №187/2013/19 у задоволенні позову Єлизаветівській сільській раді відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2021 року апеляційну скаргу Єлизаветівською сільською ради на рішення Петриківського районного суду від 13.11.2019 року повернуто апелянту.

Також, селищна рада повідомила, що наразі триває розгляд кримінальної справи № 187/1167/24 у підготовчому судовому засіданні за кримінальним провадженням № 0000621 від 24.06.2024 року стосовно ОСОБА_3 , за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. З ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, де Петриківська селищна рада є потерпілою особою.

З огляду на викладене, Петриківська селищна рада, вважала, що вживала як правонаступник всіх прав та обов`язків Єлизаветівської сільської ради та вживає відповідних заходів представницького характеру щодо захисту інтересів громади, у тому числі щодо скасування державної реєстрації речових прав та повернення земельних ділянок.

Також матеріали справи містять копії процесуальних судових рішень, з яких вбачається наступне.

Згідно рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2020 року у справі №187/2013/19 за позовом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку , зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку та позовною заявою від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, предметом розгляду за первісним позовом було:

- визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року оформлений на ім`я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,3 га розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0181: а саме: номер запису про право власності: 31984166; реєстраційний номер об`єкта нерухомою майна:237;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №651, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладеного 24.06.2019року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0182: а саме: запис про право власності: 35060364; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 1,5 та., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:003:0182, яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з 16.01.2020 перебуває у власності громадянина ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 посвідчений 16.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою В.В.;

- витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,3 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:003:0565, яка з 17.10.2019 перебуває у власності ОСОБА_2 ,

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №960, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виданий 17.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Є.В.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0565, а саме: запис про право власності: 33714130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,5 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :03:003:0183, яка з 11.12.2019 перебуває у власності ОСОБА_5

-визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий №1209, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідченого 11.12.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Олійник С.В.;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0183, а саме: запис про право власності: 34579757; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- визнати право власності на спірну земельну ділянку площею 2,3 га., розташовану на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за Територіальною громадою села Єлизаветівка, в особі Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користування земельною ділянкою, відновній стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення та/або демонтажу будівель, споруд, парканів, огорож та інших інженерних комунікацій, розміщених та/або збудованих на спірній земельній ділянці площею 2,3 га., розташованій на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області.

В задоволенні позовних вимог відмовлено.

Окрім цього, під час розгляду вказаної справи розглядалася, зокрема, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт Груп", Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, в якій він просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,5000 га з кадастровим номером :03:003:0182, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту.

В цій частині позовна заява задоволена.

На момент винесення оскаржуваної ухвали справа №187/2013/19 перебувала на розгляді у Дніпровському апеляційному суді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»).

Системне тлумачення положень ч.ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України і ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст.129 Конституції України).

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17 та від 20 вересня 2018 року у справі №924/1237/17).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом «суд знає закони» під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч. 3 та 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів ст. ст. 56, 185 ЦПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 910/6144/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 наведено правові висновки, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).

Як зазначалось вище та встановлено судом прокуратура звертаючись до суду із зазначеним позовом та обґрунтовуючи підстави для представництва інтересів держави в особі Петриківської селищної ради, зазначала, що рада неналежно виконує надані законом повноваження та навіть після повідомлення про виявлені прокуратурою порушення вимог чинного законодавства при використанні водних земель не вжила заходи реагування до усунення допущених порушень.

Однак, матеріали справи містять відповіді Петриківської селищної ради, в яких вона надавала пояснення щодо спірної земельної ділянки та зазначала, що рада зверталась до суду в рамках цивільного та кримінального провадження з приводу незаконності вибуття земельної ділянки з власності громади та її витребування.

Тому зазначене не може бути оцінено як діяльність чи бездіяльність ради, як компетентного органу щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах

Колегія суддів, зазначає, що втручання у приватні права й інтереси має бути належно збалансованим із відповідними публічними (державними, суспільними) інтересами, із забезпеченням прав, свобод та інтересів кожного, кому держава гарантувала безперешкодне володіння загальнонародними благами та ресурсами. У разі порушення рівноваги публічних і приватних інтересів, зокрема безпідставним наданням пріоритету правам особи перед правами територіальної громади, у питаннях, які стосуються загальних для всіх прав та інтересів,

прокурор має повноваження, діючи у публічних інтересах, звернутися до суду, якщо органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові особи не бажають чи не можуть діяти аналогічним чином, або ж самі є джерелом порушення прав і законних інтересів територіальної громади чи загальносуспільних (загальнодержавних) інтересів. У таких випадках відповідні органи можуть виступати відповідачами, а прокурор - позивачем в інтересах держави, зокрема і від імені територіальної громади як власника земельної ділянки промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та інших призначень. За відсутності такого механізму звернення до суду захист відповідних публічних інтересів, поновлення колективних прав та інтересів територіальної громади і її членів, захист суспільних інтересів від свавілля органів державної влади чи органів місцевого самоврядування у значній мірі може стати ілюзорним. Так само відсутність зазначеного механізму може загрожувати недієвістю конституційної вимоги, згідно з якою використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства (стаття 41 Конституції України).

Таким чином звернення прокурора до суду із цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність та повернення у комунальну власність землі, що вибула з власності територіальної громади незаконно, поза її волею.

При цьому суспільний інтерес, який полягає у поверненні в розпорядження територіальної громади земельної ділянки, не повинні покладати на власника, який набув спірну земельну ділянку надмірний тягар відповідальності та позбавляти його права власності у разі визнання його добросовісним набувачем.

Вказані обставини підтверджують наявність правових підстав для повернення позовної заяви прокуратури на підстав положень п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

При цьому слід звернути увагу, що під час вирішення витання про повернення позовної заяви на підставі зазначеного пункту не зобов`язує суд перевіряти тотожність справ в рамках яких радою було заявлено позовні вимоги щодо спірної земельної ділянки, а лише встановити факт вчинення радою дій щодо відновлення права територіальної громади на спірну земельну ділянку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права , тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали про повернення позовної заяви немає.

Також слід звернути увагу, що зазначене не перешкоджає реалізації гарантованого права на доступ до правосуддя, оскільки не перешкоджає позивачу повторно звернутись із такою позовною заявою.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2025 року.

Судді: