головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
провадження № 22-ц/824/1252/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року

у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ГУ ПФ України в місті Києві.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року стягнуто із ГУ ПФ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФ України в місті Києві подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що між ОСОБА_1 та адвокатом Шовкун С.І. укладений договір про надання правової допомоги від 12 липня 2023 року, а на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано копію додаткової угоди, акт приймання-передані наданих послуг та квитанцію про оплату наданої правової допомоги у розмірі 19 000 грн.

Тобто сторонами визначено «гонорар успіху», відповідно до якого клієнт несе витрати у визначеній сумі лише у випадку досягнення реального результату на користь клієнта, що у цій справі є процесуальним результатом не стягнення з відповідача заявлених коштів.

Вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкуна С.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що питання стягнення «гонорару успіху» ОСОБА_1 не заявлялося та судом не стягувалося. Інші доводи апеляційної скарги не зазначають у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість додаткового рішення суду, а лише містить цитування положень законодавства та судової практики.

Від ГУ ПФ України в місті Києві надійшли заперечення на відзив, у яких позивач посилається на незгоду з розрахунком витрат відповідача на правничу допомогу з огляду на те, що цей правовий спір відноситься до категорії справ незначної складності, є типовим та розглядається у порядку спрощеного провадження.

Вказує, що відповідачем не надано детального опису робіт, тому ГУ ПФ України в місті Києві позбавлене можливості оцінити співмірність витрат на правничу допомогу.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 3-5 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

14 листопада 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкуна С.І. про долучення доказів понесених відповідачем витрат на правничу допомогу для розподілу судових витрат.

До указаного клопотання додано копії:

договору про надання правничої допомоги від 12 липня 2023 року №14/23 (а.с. 63);

додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 12 липня 2023 року №14/23, пунктом 2 якої визначений перелік послуг та їх вартість (а.с. 64);

акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09 листопада 2023 року, яким сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту у повному обсязі такі послуги: консультація, кількість годин - 1, загальна вартість - 1 000 грн; складання та направлення відзиву на позовну заяву, кількість годин - 6, загальна вартість - 10 000 грн;участь у судовому засіданні, у тому числі і час на дорогу до суду та у зворотному напрямку 21 вересня 2023 року та 09 листопада 2023 року, кількість годин - 4, загальна вартість - 8 000 грн; загальна кількість та вартість правничої допомоги - 11 годин, вартість - 19 000 грн (а.с. 65);

квитанція про сплату за послуги адвоката (а.с. 66).

16 січня 2024 року від ГУ ПФ України в місті Києві до суду першої інстанції надійшли заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, у яких позивач просив суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про розподіл судових витрат, посилаючись на їх завищений розмір та неспівмірність.

Таким чином позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною 6 статті 137 ЦПК України, та заявив клопотання про зменшення витрат на оплату послуг адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що судом першої інстанції зменшено вартість послуг до 5 000 грн.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ГУ ПФ України щодо «гонорару успіху», оскільки акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 09 листопада 2023 року, який містить розрахунок вартості наданих відповідачу послуг не містить «гонорару успіху».

Будь-яких інших обґрунтованих доводів про те, що присуджена до стягнення судом першої інстанції сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн не відповідає об`єму наданих адвокатом послуг або складності справи апеляційна скарга не містить.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду цієї справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, а тому підстави для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд не може на порушення принципу диспозитивності самостійно відшукувати підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 383 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська