ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та представника ОСОБА_1 адвоката Пузіна Дениса Миколайовича на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року у складі судді Мовчана Д.В. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» найменування якого на підставі рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства від 25.11.2024 року було змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (т. 1 а.с. 227) звернулось до суду з вищевказаним позовом (т. 1 а.с. 1-8), посилаючись на те, що 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір №7109245 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, відповідачу було надано кредит в сумі 25 000 грн 00 коп строком на 360 днів, з кінцевою датою повернення кредиту 20.09.2024 року з процентною ставкою 1,99 % в день, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 . При цьому позивачем виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, у відповідності до якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Договором №7109245 про надання споживчого кредиту від 26.09.2023 року. Про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладанні кредитного договору відповідного повідомлення. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 27.05.2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 70 770 грн 00 коп, що складається із суми основного кредиту у розмірі 25 000 грн 00 коп та суми нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 45 770 грн 00 коп. Станом на дату звернення до суду відповідач продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому на суму основного кредиту у розмірі 25 000 грн 00 коп кредитором також було нараховано відсотки за 60 календарних днів (27.05.2024 року 25.07.2024 року) в межах строку договору у розмірі 29 850 грн 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором №7109245 про надання споживчого кредиту від 26.09.2023 року у загальному розмірі 100 620 грн 00 коп, судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за Договором №7109245 про надання споживчого кредиту від 26.09.2023 року, станом на 27.05.2024 року, заборгованість у загальному розмірі 70 770 грн 00 коп, що складається із суми основного кредиту у розмірі 25 000 грн 00 коп та суми нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 45 770 грн 00 коп.

В частині позовних вимог щодо стягнення нарахованих відсотків за 60 календарних днів за період з 27.05.2024 року 25.07.2024 року у розмірі 29 850 грн 00 коп відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 703 грн 77 коп (т. 1 а.с. 188-197).

Не погодившись з таким рішення суду, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» подало апеляційну скаргу (т. 1 а.с. 203-217), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Також, не погодившись з таким рішення суду, представник ОСОБА_1 адвокат Пузін Д.М. подав апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 1-3), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задовольнити, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пузіна Д.М. залишити без задоволення, а рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Задовольняючи частково позов ТОВ «ФК «Фінстраст Україна», суд першої інстанції виходив з того, що за умовами Договору №7109245 про надання споживчого кредиту від 26.09.2023 року передбачено надання кредиту в розмірі 25 000 грн 00 коп строком на 360 днів, з процентною ставкою 1,99 % в день, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам у розмірі 45 770 грн 00 коп які були нараховані кредитодавцем в межах установленого в договорі строку кредитування. Позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження підстав нарахування відсотків за 60 календарних днів у період з 27.05.2024 року 25.07.2024 року, тобто за період, що передував даті укладання договору факторингу, коли позивач ще не набув прав вимоги до відповідача, а тому суд відмовляє у задоволені позові в цій частині через його безпідставність.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №7109245, відповідно до якого Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 25 000 грн, строк кредиту 360 днів.

Відповідно до п. 1.5 договору, за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору.

Згідно п. 2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Вказаний договір підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5069 26 вересня 2023 року.

Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилась на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

На підтвердження зазначених в позовній заяві обставин, позивачем долучено до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), з якого також вбачається, що сума кредиту становить 25 000 грн, строк кредитування 360 днів. Вказаний Паспорт споживчого кредиту також підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5069 26 вересня 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє, як безпідставні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не укладання та непідписання спірного кредитного договору та щодо ознайомлення з усіма істотними умовами договору, тобто останньою не було вчинено дій щодо прийняття пропозиції укласти електронний договір.

Відповідно до листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/4984 від 29 травня 2024 року, останнім було успішно перераховано кошти у розмірі 25 000 грн на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що є підтвердженням виконання позивачем обов`язків щодо передачі коштів відповідачу згідно договору про надання споживчого кредиту №7109245.

Враховуючи п. 2.1. кредитного договору колегія суддів вважає вказаний доказ належним доказом, який підтверджує факт виконання кредитором своїх зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів позичальнику, а тому відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності доказів зарахування кредитних коштів на її картковий рахунок. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач подав разом з позовом клопотання про витребування доказів щодо підтвердження інформації факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на вказану картку у сумі 25 000,00 грн, оскільки на адвокатський запит Банком було відмовлено у наданні вказаної інформації, разом з тим, вказане клопотання судом першої інстанції розглянуто не було, що позбавило позивача підтвердити вказані обставини іншими доказами. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не була позбавлена можливості самостійно подати докази на підтвердження того, що картковий рахунок на який перераховано кредитні кошти не належить їй на спростування доводів позивача, однак, не зробила цього.

27 травня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно п. 1.2. Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 16723, після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 202 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» також було сплачено ціну продажу за договором факторингу №27.05/24-Ф у розмірі 4 067 724,99 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №№420, 421 від 31.05.2024 року та №424 від 04.06.2024 року.

На підставі рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства від 25.11.2024 року було змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 25 000 грн.

Сторонами в договорі було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач за користування кредитними коштами у межах строку кредитування з 26 вересня 2023 року та протягом 360 календарних днів, тобто до 20.09.2024 року.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 26 вересня 2023 року по 26 травня 2024 року нараховано відсотки відповідачу за користування кредитом.

З урахування вище вказаного, позивач набув право вимоги в тому числі щодо майбутніх вимог, зокрема щодо відсотків в розмірі 29 850,00 грн нарахованих за період з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року, тобто в межах строку дії договору.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми процентів підлягає задоволенню в повному обсязі.

А тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» про те, що висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження підстав нарахування відсотків за 60 календарних днів у період з 27.05.2024 року 25.07.2024 року, тобто за період, що передував даті укладання договору факторингу, коли позивач ще не набув прав вимоги до відповідача, є помилковими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що не мало права нараховувати у період дії в України воєнного стану позичальнику, який мав прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, як 3% річних так й інфляційних витрат, оскільки за Законом відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки позивачем не заявлялись такі вимоги та судом першої інстанції не вирішувались.

В апеляційній скарзі, позивач ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на правову допомогу у розмірі: 10 000 грн в суді першої інстанції та 4 000 грн - в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження своїх доводів, позивачем до позовної заяви було долучено:

договір про надання правової (правничої) допомоги №17/07-2024 від 17 липня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М.;

акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №17/07-2024 від 17.07.2024 року, з якого вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК Фінтраст Україна»: зустріч адвоката та клієнта, для надання первинної консультації та аналізу наданих документів 1 год. - 1 000,00 грн; аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви 1 год. - 1 000,00 грн; оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту 3 год. - 3 000,00 грн; підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №7109245, подання позовної заяви до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів 4 год. - 4 000,00 грн; підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №7109245 1 год. - 1 000,00 грн. Загальна вартість послуг 10 000 грн;

рахунок на оплату по замовленню №3587/18/07 від 18 липня 2024 року на суму 10 000 грн.

В суді апеляційної інстанції, позивачем на підтвердження вимог про стягнення правової допомоги до апеляційної скарги було долучено:

договір про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28 березня 2024 року укладений між ТОВ «ФК Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О.;

додаткову угоду №1 від 10.12.2024 року до договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року;

звіт №108 про надання правничої (правової) допомоги від 19 грудня 2024 року згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, з якого вбачається, що адвокатом Городніщевою Є.О. були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»: збір та аналіз доказів і документів для подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2024 року у справі №205/10514/24; складення апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2024 року у справі №205/10514/24; направлення відповідачу та подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2024 року у справі №205/10514/24 в інтересах клієнта. Загальна вартість послуг 4 000 грн.;

рахунок на оплату №108-28/03-2024 від 19 грудня 2024 року на суму 4 000 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідачем ОСОБА_1 , а ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не подавалось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на ст. 141 ЦПК України, задоволення позову та апеляційної скарги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 4 000 грн.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 6 056,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пузіна Дениса Миколайовича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2024 року скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ) за Договором №7109245 про надання споживчого кредиту від 26.09.2023 року, заборгованість у загальному розмірі 100 620 (сто тисяч шістсот двадцять) грн 00 коп, що складається із суми основного кредиту у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп; суми процентів за користування кредитом у розмірі 45 770 (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесят) грн 00 коп та нарахованих процентів за період з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року у розмірі 29 850 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ) витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції та перегляд рішення в суді апеляційної інстанції у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» () судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та перегляд рішення в суді апеляційної інстанції у сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 19 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна