Провадження № 2-др/521/38/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кваша Максима Володимировича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2025р. у задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено.

13.03.2025 р.. до суду звернувся представник відповідача адвоката Кваша Максим Володимирович із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, в якій зазначив, що 28.02.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Квашою М.В. було укладено договір про надання правової допомоги № 01/28-02/23, згідно якого адвокат зобов?язується надати ОСОБА_1 , як Замовнику, правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього, а замовник ( ОСОБА_1 ) зобов?язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами. У п. 2 Додатку 2 до договору від 28.02.2023 року № 01/28-02/23 сторони встановили, що вартість послуг адвоката визначена за домовленістю Сторін та складає 18 000,00 грн. Відповідно до Додатку 2 до договору від 28.02.2023 року №01/28-02/23 Сторони погодили, що розрахунки між Сторонами здійснюються на вимогу адвоката після оголошення судом рішення першої інстанції та підписання актів приймання-передачі наданих Адвокатом послуг після отримання Відповідачем повного тексту рішення суду першої інстанції. Вважає, що зазначені витрати у розмірі 18 000, 00 грн. є належним чином підтвердженими, а відтак підлягають стягненню з позивача.

31.03.2025 року представник позивача подав до суду клопотання, де просив суд відмовити у стягненні з позивача витрат на правову допомогу на користь відповідача, у якому зазначив, що витрати, які позивач просить стягнути із відповідача є не співмірними із складністю справи та ніяким чином не підтверджені документально.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, раніше надавав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судове засідання по справі проводити за відсутності представника Головного управління, а також відмовити представнику Відповідача адвокату Кваші М.В. в задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 521/19001/24.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення у справі.

З урахуванням того, що представником відповідача у відзиві було заявлено клопотання про покладення на Позивача всіх судових витрат та стягнення з Позивача на користь Відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2025р. у задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В обґрунтування розміру понесених Відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 18000 грн. до заяви про відшкодування витрати на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги № 01/28-02/23 від 28.02.2023р., укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Квашею М.В.; додаток № 2 від 05.12.2024р. до Договору від 28.02.2023р. № 01/28-02/23 та акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.02.2025р. відповідно до договору від 28.02.2023 про надання правничої допомоги № 01/28-02/23 (з урахуванням Додатку № 2).

У п. 2 Додатку 2 до договору від 28.02.2023 року № 01/28-02/23 сторони встановили, що вартість послуг адвоката визначена за домовленістю Сторін та складає 18 000,00 грн.

Відповідно до Додатку 2 до договору від 28.02.2023 року №01/28-02/23 Сторони погодили, що розрахунки між Сторонами здійснюються на вимогу адвоката після оголошення судом рішення першої інстанції та підписання актів приймання-передачі наданих Адвокатом послуг після отримання Відповідачем повного тексту рішення суду першої інстанції.

З додатку № 2 від 05.12.2024р. до Договору від 28.02.2023 № 01/28-02/23 вбачається, що адвокат Кваша М.В. зобов`язується здійснити наступні юридичні послуги: ознайомитись та отримати всі матеріали у справі за позовом Головного управління до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів; на прохання Відповідача здійснити пошук, аналіз, підготовку та подання і отримання всіх необхідних документів по справі; супроводжувати розгляд справи у суді першої інстанції, здійснюючи захист прав та законних інтересів Відповідача.

Однак актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.02.2025 відповідно до договору від 28.02.2023р. про надання правничої допомоги № 01/28-02/23 (з урахуванням Додатку № 2) зазначено що адвокатом надані, а Відповідачем отримані всі послуги передбачені Договором від 28.02.2023 про надання правничої допомоги № 01/28-02/23 з урахуванням Додатку № 2.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із п.3 ч.2, ч.8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.

Суд відмічає також ту обставину, що представником Відповідача не надано жодного документу, в якому було би зазначено скільки саме адвокат використав годин для вивчення документів, збір доказів, складання відзиву на позовну заяву та його подання. Окрім того, представник відповідача в судове засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, а лише надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із висновків у постановах ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким частково задовольнити вимоги про стягнення судових витрат відповідача, а саме з огляду на заперечення позивача щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу відповідача, а тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн..

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кваша Максима Володимировича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН