Справа № 646/4055/23
№ провадження 2-п/646/22/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.25 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Сіренко Ю.Ю.,

секретаря судового засідання: Шарашидзе М.Г.,

розглянувши заяву адвоката Петренко Оксани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського суду від 20.06.2024 року по справі №646/4055/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням від 20.06.2024 року позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 , банк одержувача ФХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823) заборгованість за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.01.2013 року по 31.01.2022 року у розмірі 64484 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

08.11.2024 року до суду надійшла заява адвоката Петренко Оксани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , згідно якої просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути заочне рішення суду від 20.06.2024 року, скасувати заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 р. і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В обгрунтування заяви зазначає наступне, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, оскільки про наявність такої справи в суді їй не було відомо, судові повістки їй не вручалися. Також, КП ХТМ подало позов до ОСОБА_1 , хоча Згідно із Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.07.2023 р. за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: - ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 (з 15.02.2002 по 21.11.2017 р.). Станом на день подання позову є дві зареєстровані особи у квартирі, однак позов був поданий до однієї особи ОСОБА_1 . За адресою АДРЕСА_2 взагалі немає такого рахунку як № НОМЕР_3 . ОСОБА_1 ніколи не зверталась до позивача щодо відкриття на її ім`я рахунку, оскільки вона ніколи не була власником квартири, і відповідно не мала такого права. Вона вселилася до квартири як член сім`ї наймача - дружина ОСОБА_4 , на якого і відкритий рахунок по сьогодення. ОСОБА_1 заперечує нарахування їй заборгованості, оскільки фактично вона не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 . У зв`язку з війною ОСОБА_1 виїхала з м. Харкова до м. Полтава, де й мешкає. Таким чином, реєстрації місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3 не свідчить про її фактичне проживання і ній та відповідно користування комунальними послугами. За вказаних обставин, стягувати заборгованість за комунальні послуги належить з власників квартири, оскільки ОСОБА_1 у квартирі не мешкає, і відповідно не користується послугами.

У судове засідання сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України , неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Тобто, чинним ЦПК не вимагається обов`язкова участь осіб при вирішенні питання про перегляд заочного рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про перегляд заочного рішення без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та матеріали цивільної справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 64484 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що приписами ч. 7 ст. 285 ЦПК Українив становлено, що, заявник до заяви про перегляд заочного рішення повинен додати докази, на які він посилається.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правовий аналіз наведеної норми закону свідчить про обов`язкову наявність двох чітко визначених законодавством підстав для скасування заочного рішення, якими є:

1) неявка відповідача в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів відповідач ОСОБА_1 та при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надала.

Із заяви відповідача не вбачається одночасна наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, які є підставами для скасування заочного рішення суду.

У заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на будь-які докази, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які мали б істотне значення для правильного вирішення спору та спростовували б висновки суду наведені в заочному рішенні від 20.06.2024 року, щодо позовних вимог КП «ХТМ».

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 , як на підставу для скасування заочного рішення, посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, тому вважає, що була позбавлена можливості подавати відзив, докази та заперечення.

Однак, в матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу ОСОБА_1 за адресою її реєстрації, ухвали про відкриття провадження у справі від 11.08.2023 року разом з позовною заявою та судових повісток про виклик у судові засідання (12.10.2023 року, 21.11.2023 року, 31.01.2024 року, 20.06.2024 року), однак судова кореспонденція була повернута оператором поштового зв`язку «Укрпошта» до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що копію заочного рішення вона не отримувала, а дізналася про нього лише після того як її представник ознайомився з матеріалами справи.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що копія заочного рішення від 20.06.2024 року супровідним листом направлялася відповідачу за адресою її реєстрації, проте фактично підтвердження отримання такого рішення відповідачем, відсутнє, у зв`язку з чим, суд вважає що клопотання заявника про поновлення строків на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до положення статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України)

Згідно частини першої ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, суд дійшов висновку про що вимога відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано належних доказів на спростовування факту надання їй Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Також відповідачем не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка виникла за адресою реєстрації заявника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 та за особистим рахунком зареєстрованим на відповідача (ЖЕД 8070 О/рах НОМЕР_3 ).

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , надає до суду довідку з АТ «Харківобленерго» від 22.10.2024 року, згідно з якою з 31.08.2021 року немає витрат за електропостачання. Однак, період за який судом було стягнуто заборгованість на користь КП «Харківські теплові мережі» є 01.01.2013 року по 31.01.2022 року. Тобто вказана довідка не підтверджує вказану обставину.

Яких-небудь доказів того, що за вказаною адресою відповідач ОСОБА_1 не проживає та не отримує комунальних послуг, зокрема, постачання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, або що у вказаному будинку проживають інші особи, які є споживачами комунальних послуг, відповідачем суду не подано.

Згідно з ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно всіх обставин, визначених статтею 288 ч.1 ЦПК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 12, 13 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_1 на спростування позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» та висновків суду щодо задоволення позовних вимог не навів докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч.1 ст.288 ЦПК України не вказав та не надав доказів, в розумінніст.76 ЦПК України, які би мали істотне значення для правильного вирішення справи і не були врахованісудом під час ухвалення заочного рішення 20.06.2024 року.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За наведених обставин, суд вважає, що підстави для скасування зазначеного заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року відсутні, а тому в задоволенні заяви адвоката Петренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст 284-288 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

Заяву адвоката Петренко Оксани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червонозаводського суду від 20.06.2024 року по справі №646/4055/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко