Провадження № 2/727/209/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.

позивача не з`явився,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівців з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ», в якому просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, станом на 30 грудня 2024 року у розмірі 49910, 00грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Наказом ТОВ «АЙКЮ ДИРЕКТ УКРАЇНА» (теперішня назва ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ») №26-2024-К від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника відділу звернень громадян ТОВ «АЙКЮ ДИРЕКТ УКРАЇНА» з 01 липня 2024 року. За жовтень 2024 року з боку відповідача утворилася заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в розмірі 49910,00 грн.

У зв`язку з невиплатою позивачу заробітної плати він 08 листопада 2024 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, станом за жовтень 2024 року.

12 листопада 2024 року Шевченківським районним судом м. Чернівців був виданий судовий наказ по справі № 727/12458/24, згідно з яким суд наказав стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість.

Однак ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 грудня 2024 року по справі № 727/12458/24 вищевказаний судовий наказ було скасовано та роз`яснено, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 січня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15 денний термін з моменту отримання ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву. Судове засідання було призначене на 21 січня 2025 року.

В судове засідання, призначене на 21 січня 2025 року, позивач та представник відповідача не з`явились, від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Від відповідача клопотань та заяв не поступало. У зв`язку із наведеним, судом був відкладений розгляд справи на 04 лютого 2025 року.

В судове засідання, призначене на 04 лютого 2025 року, позивач та представник відповідача знов не з`явились. Від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року суд вирішив визнати явку позивача ОСОБА_1 - обов`язковою та відклав розгляд справи на 18 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року суд вирішив визнати повторно явку позивача ОСОБА_1 - обов`язковою та відклав розгляд справи на 11 березня 2025 року.

В судове засідання 11 березня 2025 року позивач з`явився та надав свої пояснення по суті позову. Судом було зобов`язано позивача надати інформацію про те, на які стадій перебуває виконавче провадження ВП № 76690157 по примусовому виконанню судового наказу № 727/12458/24, виданому Шевченківським районним судом м. Чернівців 12 листопада 2024 року.

25 березня 2025 року позивачем на адресу суду було подане клопотання про долучення до матеріалів справи постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В.К. від 11 березня 2025 року про закінчення виконавчого провадження № 76690157. В цей же день ОСОБА_1 спрямував до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

04 лютого 20205 року від ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» надійшла заява в якій зазначено, що відповідач відповідно до пункту 1 частини 2 статті 49 та статті 206 ЦПК України просить прийняти заяву відповідача про визнання позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 49910,00 грн.

Представник ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 4 КЗпП України, законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. При цьому статтею 3 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Положеннями статей 21, 43 Конституції України, статей 94, 115 КЗпП України, статей 21, 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» №26-2024-К від 28 червня 2024 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника відділу звернень громадян з 01 липня 2024 року.

Відповідно до довідки № 67 від 30 грудня 2024 року про заборгованість по виплаті заробітної плати, встановлено, що станом на 30 грудня 2024 року ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» має заборгованість по виплаті заробітної плати перед ОСОБА_1 за жовтень 2024 року в розмірі 49910,00 грн.

12 листопада 2024 року Шевченківським районним судом м. Чернівців був виданий судовий наказ по справі № 727/12458/24, згідно з яким суд наказав стягнути з ТОВ «АЙКЮ ТІКЕТ» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 49910,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2024 по справі № 727/12458/24 судовий наказ Шевченківського районного суду м.Чернівців №727/12458/24 від 12 листопада 2024 року про стягнення з ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 49910,00 грн. судового збору у розмірі 302,80 грн, був скасований.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 березня 2025 року по ВП № 76690157, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К., виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 727/12458/24 виданого Шевченківським районним судом м. Чернівців закінчене на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено вказаною постановою, відповідно до заяви стягувача від 11.03.2025 виконавчий документ № 727/12458/24 від 12.11.2024, що видав Шевченківський районний суд м. Чернівців скасовано ухвалою від 06.12.2024 Шевченківським районним судом м. Чернівців (провадження № 2-c/727/213/24). Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 50212,80 гривня (UAH).

З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.

Згідно з частиною 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно статті 115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2023 року у справі № 910/6968/16 (607/6254/15-ц) вирішуючи спір про наявність обов`язку сплатити нарахованої, але не виплаченої заробітної плати звертає увагу на зміст поняття заробітної плати, який узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Велика Палата Верховного Суду, керуючись вищевказаною позицією Конституційного суду України, у своїй постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 905/857/19 дійшла таких висновків: згідно зі статтею 1 Конвенції «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Судом також враховуються роз`яснення викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем за жовтень 2024 року становить 49910,00 грн.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням предмету та підстави позову суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за жовтень 2024 року у розмірі 49910,00 грн.

Суд також бере до уваги пояснення відповідача відповідно до яких ТОВ «АЙК`Ю ТІКЕТ» визнало позовні вимоги ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Розподіляючи судові витрати судом враховується таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Таким чином із відповідача у такому випадку стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви. При цьому у державному бюджеті залишаються інші 50 відсотків судового збору, які були сплачені позивачем під час подання позову (та які відшкодовуються позивачу відповідачем).

Проаналізувавши зазначені вище норми законодавства та зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би стягненню з нього у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої Законом України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін.

Підпунктом 3 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду становить 1211,20 грн.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом через електронний кабінет, з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір у сумі 484,48 грн (50% від 968,96 грн (1211,20 грн * 0,8)).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 351-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену, заробітну плату за жовтень 2024 року в розмірі 49910,00 грн. (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот десять грн 00 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ» на користь держави судовий збір у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири грн 48 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙК`Ю ТІКЕТ», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Коноплянська, буд. 12, офіс 12, .

Дата складання повного судового рішення 25 березня 2025 року.

Суддя Дубець О.С.