Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-с/641/17/2025 Справа № 641/2120/21
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

01 квітня 2025 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Василенко О.Я., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Варламова Дмитра Володимировича про скасування судового наказу №641/2120/21 від 16.04.2021,

встановила:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Варламов Д.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ у справі №641/2120/21 від 16.04.2025 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.07.2018 по 01.03.2021 у сумі 4124,62 грн та судового збору у розмірі 227 грн, посилаючись на його необґрунтованість.

Представник боржника вважає, що заява про видачу судового наказу була подана з порушенням норм ЦПК України, судовий наказ боржник не отримував, дізнався про його існування лише після ознайомлення представником з матеріалами справи 26.03.2025, тому вважає, що строк подання заяви про скасування судового наказу був пропущений з поважних причин, та просить його поновити.

Крім того, представник боржника просить стягнути з КП «Жилкомсервіс» понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, зазначаючи попередній розрахунок витрат у розмірі 2000 грн.

Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ №641/2120/21 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.07.2018 по 01.03.2021 у сумі 4124,62 грн та судового збору у розмірі 227 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, представник боржника ОСОБА_1 адвокат Варламов Д.В. ознайомився з матеріалами справи та отримав копію вищевказаного судового наказу 26.03.2025, інших доказів отримання боржником судового наказу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відтак, оскільки адвокат Варламов Д.В. отримав судовий наказ від 14.04.2021 лише 26.03.2025, а також відсутні докази отримання судового наказу боржником суддя дійшла висновку, що строк подання заяви про скасування судового наказу пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, вважаю, що заяву в частині поновлення строку та скасування судового наказу слід задовольнити та судовий наказ скасувати.

Щодо вимоги представника боржника про стягнення з КП «Жилкомсервіс» судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України у справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником.

Із зазначених норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Водночас, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, суд дійшов висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Таким чином, положеннями ст. 141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження. Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ в порядку наказного провадження, не містять у собі норми щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу, а саме покладання на стягувача понесених боржником судових витрат у разі скасування судого наказу. За вказаних обставин, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом заявника у разі його не згоди з судовим наказом, то вимоги про покладання на стягувача судових витрат не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 171 ЦПК України, суддя

постановила:

Поновити представнику боржника ОСОБА_1 адвокату Варламову Дмитру Володимировичу строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Варламова Дмитра Володимировича про скасування судового наказу №641/2120/21 від 16.04.2021 - задовольнити.

Судовий наказ № 641/2120/21, виданий 16 квітня 2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.07.2018 по 01.03.2021 у сумі 4124,62 грн та судового збору у розмірі 227 грн - скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення із тими самими вимогами до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

В іншій частині заяви про скасування судового наказу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя О. Я. Василенко