Справа № 126/1566/19
Провадження № 2-др/126/2/2025
"24" березня 2025 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Хмель Р.В.
із секретарем Дончик О.А.
за участю представника відповідача Мельниченко В.В.
представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Рой В.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача, адвоката Мельниченко Вікторії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До Бершадського районного суду Вінницької області надійшла заява представника відповідача, адвоката Мельниченко В.В. про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Рой В.Л., надав до суду заперечення щодо ухвалення додаткового рішення, в яких вказав про надмірно завищений розмір витрат позивача на правничу допомогу, просив стягнути до 1000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_1 у зазначеній справі на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.11.2024 року надавала адвокат Мельниченко В.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000622 від 25.01.2019.
Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 надано акт виконаних робіт від 07.03.2025 року, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги:
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення у справі №126/242/15-ц за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення у справі №126/2532/14-ц за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення у справі №126/242/15-ц за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення у справі №126/1881/14-ц за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості;
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення у справі № 126/708/13-ц за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення;
- Здійснено пошук та проаналізовано судові рішення та ухвали по справі № 2-39/11 за позовом АТКБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- Підготовлено та подано заяву про перегляд заочного рішення по справі №126/1566/19 до суду (що включає аналіз документів, визначено стратегію судового захисту з урахуванням актуальної судової практики, вивчення матеріалів судової справи, підготовка та подання заяви про перегляд заочного рішення)
- Підготовлено та подано відзив на позовну заяву;
- Підготовлено та подано заяву про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню;
- Підготовлено та подано заяву про закриття виконавчого провадження № 76344492 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТКБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 6584,45 Дол, США за виконавчим листом №126/1566/19 від 12.08.2020, виданого Бершадським районним судом Вінницької області;
- Підготовлено та подано заяву про закриття виконавчого провадження № 6295720 відкрите у Бершадському відділі державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 2597,57 грн. витрат зі сплати судового збору, виданого Бершадським районним судом Вінницької області;
- прийнято участь у 3-х судових засіданнях у справі №126/1566/19, які відбулися 23.12.2024, 13.01.2025 та 05.03.2025.
Слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Так, дана цивільна справа не повинна була бути для представника відповідача надто затратною за часом для консультування відповідача, аналізу документів та підготовкою і подання заяв по суті до суду.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем недоведений факт понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі - 25 000 гривень, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь відповідача витрат на правничу допомогу лише у сумі 3 000 гривень.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача, адвоката Мельниченко Вікторії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Ухвалити у цивільній справі №126/1566/19 додаткове рішення.
Стягнути з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень (три тисячі грн.).
У іншій частині вимоги про стягнення правничої допомоги відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя Р. В. Хмель