печерський районний суд міста києва
Справа № 752/3275/25-ц
пр. № 2-5636/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська військово-спеціалізована компанія», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича про визнання незаконними дій нотаріуса, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

21 березня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року, надійшла вказана заява, для розгляду якої визначено суддю та передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Предметом спору є визнання незаконними дій приватного нотаріуса Сікуцького О. А. щодо здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 04 березня 2019 року, що укладений між ТОВ «Маджгаард Лімітед» та ОСОБА_2 та щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо проведення державної реєстрації переходу права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 від ТОВ «Маджгаард Лімітед» до ОСОБА_2 04 березня 2019 року, стягнення відшкодування матеріальної шкоди з обох відповідачів.

Разом з тим у справі № 757/24272/19-к головуючим суддею було постановлено ухвалу від 16 травня 2019 року про арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , національний паспорт іноземця серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 19 травня 2014 року Генеральним консульством Гонконгу), із забороною відчужувати, користуватися та будь-яким іншим чином розпоряджатися, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, таке нерухоме майно, визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000342 від 09 квітня 2019 року, яка у частині була скасована постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року.

Суддя вважає, що конфлікт інтересів відсутній, вказані факти не впливають на об`єктивність та неупередженість головуючого при розгляді справи, водночас у стороннього спостерігача можуть виникнути такі сумніви у неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як визначено положеннями частини першої-третьої ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Відтак вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська військово-спеціалізована компанія», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікуцького Олександра Анатолійовича про визнання незаконними дій нотаріуса, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Литвинова