УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 372/4412/24

провадження № 61-3680ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс») звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа № 2-1683/10, виданого 30 листопада 2011 року Обухівським районним судом Київської області на примусове виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2010 року у справі № 2-1683/10 до виконання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 16 жовтня 2024 року про виправлення описки, заяву ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Визнано поважними причини пропуску ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновлено ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» строк на пред`явлення до виконання виконавчого

листа № 2-1683/10, виданого 30 листопада 2011 року Обухівським районним судом Київської області на примусове виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2010 року у справі № 2-1683/10, яким вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2008 року, в розмірі 1 169 649, 34 грн, та відповідно до договору іпотеки від 21 серпня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована в с. Великі Дмитровичі, Обухівського району, Київської області, та належить

ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на землю

серії КВ № 025178 виданого 22 квітня 2008 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 30.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року залишено без змін.

21 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 372/4412/24.

У відповідності до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду першої інстанції та постановлені за результатами їх перегляду судові рішення апеляційного суду з питань щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції та відповідно постанова апеляційного суду, ухвалена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, не переглядається в касаційному порядку з огляду на положення пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 61-10084 сво18 від 04 липня 2018 року, постановах Верховного Суду від 16 серпня 2021 року у справі № 140/343/14, від 26 липня 2021 року у справі № 333/4464/14-ц, від 28 червня 2023 року у справі № 2-3091/12 і ця практика є незмінною.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області

від 01 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 18 лютого 2025 року необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара