Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/558/23
Провадження № 2/935/64/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю: представника відповідача адвоката Могильницького В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову вказує, що з липня 2016 року до грудня 2022 року проживала однією сім`єю без реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 . Однак за її заявою запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

05 травня 2022 року ОСОБА_3 у зв`язку з мобілізацією був призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув в с. Антонівка, Мар`їнського району, Донецької області.

Однак за його життя вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини. Втім вказує, що з дня народження дитини та по день смерті ОСОБА_3 вони разом виховували доньку, утримували її. За життя ОСОБА_3 виконував усі обов`язки батька дитини. Необхідність визнання батьківства загиблого ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 пов`язане з захистом майнових та немайнових прав дитини.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Могильницький В.Ю. у відзиві заперечує щодо задоволення позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що за свого життя ОСОБА_3 був у дуже близьких відносинах з відповідачем. Водночас працював та постійно проживав у місті Житомирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортними даними. Позивач ОСОБА_1 починаючи з 2013 року безперервно проживає у селі Студениця, Коростишівського району, Житомирської області.

Тому не погоджується з твердженнями позивача про факт спільного проживання останньої і ОСОБА_3 та перебування у шлюбних відносинах у період з липня 2016 року до грудня 2022 року.

Пояснює, що за життя свого сина, відповідач ОСОБА_2 ставила йому запитання чи є він батьком доньки його подруги ОСОБА_1 , проте отримала від нього негативну відповідь. Про можливе батьківство її сина відповідачу стало відомо лише після його смерті із заяви ОСОБА_1 до суду про встановлення факту батьківства.

До 2022 року спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 носило епізодичний характер, адже обоє періодично перебували у відносинах з іншими людьми. Доньку ОСОБА_1 померлий ОСОБА_3 зі своєю родиною та друзями не знайомив, що свідчить про невизнання свого батьківства. Крім того зазначає, що будь-яких доказів поважних причин неможливості подання заяви про визнання батьківства впродовж 2016-2022 років позивачем не надано. Вважає, що доказів виконання ОСОБА_3 обов`язків батька дитини не надано.

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат Ткачук Т.А. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Причина неявки до суду невідома. У попередніх засіданнях позов підтримували та просили задовольнити у наведених у ньому підстав, а тому суд розглянув справу без їх участі.

Представник відповідача адвокат Могильницький В.Ю. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з наведених у відзиві підстав. Зауважив, що за висновком судової генетичної експертизи від 09.05.2024 року ймовірність того, що відповідач ОСОБА_2 є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 народженої матір`ю ОСОБА_1 (позивач) становить 0 %. Крім того вказує, що у період зачаття дитини жодних доказів дій ОСОБА_3 , як батька по відношенню до дитини позивачем не надано. Зазначив, що приблизно в цей період ОСОБА_3 перебував закордоном. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 повернувся в Україну та на фоні можливих романтичних відносин була переписка у месенджерах з позивачем. Однак листування не може бути належним доказом визнання батьківства відносно дитини.

Представник третьої особи начальник Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Білошицька Н.М. у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву та письмові пояснення про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши представника відповідча, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 10.01.2023 року вбачається, що солдат ОСОБА_3 , який був призваний по мобілізації в результаті ведення бойових дій загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населенного пункту Антонівка, Мар`їнського району, Донецької області, що також підтверджується довідкою про причини смерті №7451 від 08.12.2022 року та лікарським свідоцтвом про смерть від №7451 від 08.12.2022 року видане КП «Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпровської обласної ради (а.с. 9,10, 78 т.1.).

Зі змісту довідки про реєстрацію місця проживання наданою Управлінням ведення реєстру територіальної громади вих. № 10-14/9656 від 17.07.2021, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді директора ТОВ «Клінмаркет» ОСОБА_7 від 17.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 працював на посаді «Водія автонавантажувача» у період з 04.01.2018 року до 05.03.2018 року та з 19.04.2018 року до 10.07.2018 року. Відомостей про склад сім`ї (дітей та дружину) ОСОБА_3 не надавав.

Зі змісту повідомлення заступника директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Костянтина Дубоноса від 09.10.2023 № СЕ-19-23/57181-БД, про неможливість надання експертного висновку зокрема вбачається, що встановлення біологічної спорідненості між бабусею по батьківській лінії та ймовірними онуками в ДНДЕКЦ МВС не проводиться.

У повідомлення заступника директора Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Наталії Трофименко від 06.02.2024 № 19/111/10-7725, вказано, що встановлення родинних зв`язків за наявності біологічних зразків ймовірних бабусі та онуки у Київському НДЕКЦ неможливе. Зазначено, що у Київському НДЕКЦ проводяться молекулярно-генетичні дослідження, за фактом встановлення біологічної спорідненості (батьківства, материнства) тільки при дослідженні ядерної ДНК прямих родичів (батьки, діти), або біологічної спорідненості по чоловічій лінії по У-хромосомі.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи ТОВ «МАМА ПАПА» №42435 від 09.05.2024 року вбачається, що ймовірність того, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою матір`ю (позивачем) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить 0 %.

За змістом положень ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як зазначено в п.п. 4, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.(ст. 80 ЦПК України).

Згідно вимог ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку суд зважає на відсутність у матеріалах справи будь-яких належних доказів, які б підтверджували факт визнання за життя ОСОБА_3 свого батьківства відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Жодних належних доказів, що містять відомості про вчинення ОСОБА_3 дій пов`язаних з утриманням, вихованням малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріали справи не містять.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом до народження дитини, під час вагітності позивача, чи відразу після народження дитини, тобто починаючи з липня -вересня 2016 року.

Спільних фото, письмових доказів із закладів освіти чи органів місцевого самоврядування, будь-яких квитанцій щодо купівлі дитині речей, або підтверджень інших активних дій направлених на надання батьківського піклування після народження дитини , чи інших доказів, які вказували про участь ОСОБА_3 , саме як батька у житті дитини у подальшому, матеріали справи не містять. Крім того як вбачається зі свідоцтва про народження дитини заис про батька дитини здійснено за правилами ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при цьому прізвище дитини вказано « ОСОБА_8 », як за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері, а саме « ОСОБА_9 ». В той ще час позивач просить визнати батьком загиблого ОСОБА_3 , що вказує на очевидну розбіжність із зазначеними позивачем даними батька її дитини при реєстрації її народження.

Крім того відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи ТОВ «МАМА ПАПА» №42435 від 09.05.2024 року ймовірність того, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженою матір`ю (позивачем) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становить 0 %.

Таким чином з обсягу наявних доказів у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 до народження дитини або після її народження брав участь у вихованні чи утриманні дитини тим самим, визнаючи себе батьком малолітньої ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене вище, і керуючись ст.ст. 10, 12, 18, 76-83, 89, 141, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) , місцезнаходження: вул. Соборна Площа, 18, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Повне судове рішення складено 26.03.2025 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО