Номер провадження: 22-ц/813/4354/25
Справа № 495/3605/24
Головуючий у першій інстанції Волкова Ю. Ф.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

27.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Сегеди С.М., (суддя доповідач), Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року вищезазначений позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 1779 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідно віку, до досягнення ОСОБА_3 повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 5 000 грн. щомісячно, але не неменше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.103-104).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Водночас, в апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення (а.с.112-115).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, з підстав несплати судового збору, та витребувано з Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області матеріали вищезазначеної цивільної справи (а.с.122).

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, 27 лютого 2025 року скаржником, за допомогою поштового зв`язку, на адресу Одеського апеляційного суду надіслано клопотання разом з квитанцією про сплату судового збору (а.с.126-129).

27 лютого 2025 року, які передані судді 03 березня 2025 року, на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, з Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області до апеляційного суду надійшли матеріали вищезазначеної цивільної справи (а.с.125).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2025 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху, з підстав визнання наведених у апеляційній скарзі причин пропуску процесуального строку неповажними. Апелянту запропоновано у визначений строк звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про зазначення інших підстав поважності пропуску процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали (а.с.131-132).

18 березня 2025 року, за допомогою поштового зв`язку, на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 05 березня 2025 року, скаржником ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, яка Одеським апеляційним судом розцінюється як заява/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року (а.с.135-139).

В обґрунтування поважності підстав для поновлення строку на оскарження рішення скаржник зазначив те, що про існування рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 рокуйому стало відомо від його матері, яка отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2025 року по ВП №77053857, після чого ОСОБА_1 звернувся до Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області і 17 лютого 2025 року отримав копію рішення суду від 25 вересня 2024 року у цивільній справі №495-3605-24.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року, не може бути відкрито за таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В матеріалах вищезазначеної справи міститься розписка представника ОСОБА_1 - адвоката Шаркевича В.Т. про отримання останнім (адвокатом Шаркевичем В.Т.) копії оскаржуваного рішення суду 07 листопада 2024 року (а.с.107).

Тобто матеріали справи свідчать про те що, скаржник ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Шаркевича В.Т.,який відповідно до ордеру серія ВН №1174828 представляв інтереси відповідача ОСОБА_1 в Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області(а.с.78), з 07 листопада 2024 року був достеменно обізнаний про наявність рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року, а також результат розгляду справи та порядок оскарження судового рішення.

Зазначаючи про відсутності роботи, наявність у ОСОБА_1 мати похилого віку та введення в Україні воєнного стану, скаржником доказів у підтвердження таких обставин в скарзі не наводить та не надає.

При цьому сам факт оголошення воєнного стану не є безумовною підставою поновлення строку, оскільки суди міста Одеси та Одеської області не припиняли здійснення судочинства, про об`єктивні перешкоди для подання скарги апелянтом не зазначено.

На підставі вищевикладеного, обставини на які посилається скаржник не можуть вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи все наведене у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання зазначених скаржником обставин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, як поважних, а тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 тa N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Зокрема, Європейський суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99,пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) (пункт 47 рішення).

Оскільки наведені у заяві про поновлення строків обставини не надають підстав вважати пропуск строку на апеляційне оскарження таким, що відбувся з поважних причин і, як слідство, не надають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.354, 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева