Справа № 127/2-784/09
Провадження № 6/127/58/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (частково),-
ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що 27.03.2009 рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області від 27.03.2009 року в справі №2-784/09 було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 заборгованість в сумі 102354,11 грн.
Як вбачається з матеріалів справи заборгованість стягнуто на підставі невиконання Договору про іпотечний кредит №1375 від 04.03.2008 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ВАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії Вінницьке міське відділення №8672. Заборгованість стягнута станом на 25.02.2009 року що в загальній сумі складає 102354,11 грн.
На підставі цього рішення Ленінським районним судом м. Вінниці правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області 04.06.2009 року було видано виконавчий лист №2-784/09 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 заборгованість в сумі 102354,11 грн.
18 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження №30424641.
26 грудня 2012 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».
29.01.2013 банком були зараховані грошові кошти в сумі 186119,26 грн. як «Погашення прострочених відсотків згiдно угоди 1375 вiд 04/03/2008».
Вищевказані обставини є преюдиційним так як встановлювались в постанові Вінницького апеляційного суду від 28.11.2024 року та ухвалі Верховного Суду від 15.01.2025 року в справі №127/2-784/09.
Апеляційний суд також вказує, що заборгованість за рішенням суду у розмірі 102 354,11 грн складалася із заборгованості за тілом кредиту, відсотках та пені.
Тобто, судами було встановлено обставину надходження грошових коштів в сумі 186119,26 грн. як «прострочені відсотки за договором іпотечного кредиту від 04 березня 2008 року № 1375».
Стаття 534 ЦК, визначає питання щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням, і остання застосовується якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому, слід врахувати що відповідно до пункту 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.2004 № 22 та пункті 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платник чітко визначив призначення платежу.
Відповідно до п. 1.8. Кредитного договору №1375 від 04.03.2008, при надходженні від Позичальника коштів у рахунок погашення Кредиту та сплати процентів за користування ним, виконання Позичальником грошових зобов`язань за цим Договором здійснюється у наступній черговості: погашення прострочених процентів за користування Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); погашення нарахованих строкових процентів за користування Кредитом; погашення простроченої заборгованості за Кредитом (якщо прострочення буде мати місце); погашення строкової заборгованості за Кредитом; сплата пені за непогашення в строк процентів за користування Кредитом (якщо непогашення буде мати місце); сплата пені за непогашення в строк основного боргу за Кредитом (якщо непогашення буде мати місце); сплата інших платежів відповідно до цього Договору.
Таким чином, грошові надходження мають бути першочергово зараховані на погашення прострочених процентів за користування Кредитом.
Таким чином, Банк отримуючи грошові кошти мав їх зарахувати в першу чергу в рахунок погашення прострочених процентів та решту в погашення простроченої заборгованості по кредиту (основного боргу) (п.1.8 Кредитного договору), які вже мали місце прострочення, що ним відповідно і було зроблено.
Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 15.01.2025 по справі 127/2-784/09, колегія суддів наголошує на тому, що доводи касаційної скарги про добровільне фактичне повне виконання боржником рішення суду поза межами виконавчого провадження внаслідок добровільної сплати зазначеної в рішенні суми у повному обсязі можуть бути оцінені не державним виконавцем, а судом у випадку розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню на підставі частини другої статті 432 ЦПК України і у межах розгляду такої заяви суд може вирішувати питання, чи припинився обов`язок боржника з виконання виконавчого документа, зокрема із підстав, зазначених ОСОБА_1 у скарзі, чи ні. Подібними міркуваннями керувався Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2024 року у справі № 824/202/2018 (провадження № 61-565ав24).
Представник заявниці в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник заінтересованої особи АТ «Ощадбанк» Лобанов О.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, заперечував, щодо задоволення вимог заяви.
13.03.2025 року на адресу суду надійшли письмові заперечення від представника АТ «Ощадбанк», у яких вказано, що заявником вже неодноразово подавалась заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, всі підстави викладені у заяві ОСОБА_1 неодноразово розглядались та досліджувались судом.
11.05.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-1455/10 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. Рішення суду набрало законної сили 25.05.2010 року.
24.11.2011 року відкрито виконавче провадження № 30027722 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. державний виконавець Мельник А.К.
Предмет іпотеки згідно іпотечного договору, а саме житловий будинок загальною площею 199, 2 кв.м. та земельна ділянка 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 був реалізований на прилюдних торгах ТОВ «Укрспецторг групп» згідно протоколу № 02-0114/12-03 від 27.11.2012 року у ході виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Вінниці від 06.12.2010 року по справі № 2-1455/2010 про стягнення з ОСОБА_1 боргу.
06.12.2012 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві № 30027722, в якій зазначено, що саме в межах цього виконавчого провадження було реалізоване іпотечне майно 186 119,26 грн. перераховано стягувачу.
Виконавчі листи перебували на виконанні у різних державних виконавців, виконавчі листи повернуті стягувачеві з різних підстав і в різні дати, майно було реалізовано в межах іншого виконавчого провадження по якому і було частково сплачено заборгованість.
Кошти, що надійшли від продажу предмета іпотеки пішли на погашення боргу/відсотків стягнутих відповідно по рішенню суду у справі № 2-1455/10, а не по рішенню 2-784/09.
Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці № 2-784/09 від27.03.2009 року, яке набрало законної сили 12.05.2009 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 102 354,11 грн. на сьогоднішній день не виконано.

Просив суд відмовити в задоволенні заяви.

24.03.2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника заявниці, у яких зазначено, що в попередній заяві зазначались зовсім інші обставини, ніж в цій справі. Так, в даній заяві ставиться питання щодо отримання банком коштів в якості прострочених процентів в сумі 73111,44 грн., тобто часткового отримання коштів по кредитному договору №1375 від 04.03.2008. Також, обставини часткового погашення заборгованості раніше не досліджувались. Дані обставини досліджувались лише наприкінці 2024 року в зв`язку із розглядом скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо не зняття арешту з майна. І відповідно в зазначеній справі, Верховний Суд в ухвалі від 15.01.2025 по справі 127/2- 784/09, відмітив що доводи касаційної скарги про добровільне фактичне повне виконання боржником рішення суду поза межами виконавчого провадження внаслідок добровільної сплати зазначеної в рішенні суми у повному обсязі можуть бути оцінені не державним виконавцем, а судом у випадку розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню на підставі частини другої статті 432 ЦПК України і у межах розгляду такої заяви суд може вирішувати питання, чи припинився обов`язок боржника з виконання виконавчого документа, зокрема із підстав, зазначених ОСОБА_1 у скарзі, чи ні. Отже, питання які піднімають в даній заяві в контексті визнання виконавчого листа частково таким, що не підлягає виконанню розглядаються вперше.

Банк був зобов`язаний отримуючи грошові кошти зарахувати їх в першу чергу в рахунок погашення прострочених процентів в сумі та решту в погашення простроченої заборгованості по кредиту (основного боргу) (п.1.8 Кредитного договору), які вже мали місце прострочення.

Тому з загальної суми 186119.26 грн. з призначенням «прострочені відсотки за договором іпотечного кредиту від 04 березня 2008 року № 1375» грошові кошти в сумі 73111,44 грн. мали б бути першочергово зараховані як прострочені проценти по кредитному договору які вже мали місце так як були стягнуті рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.03.2009 року в справі №2-784/09.

Посилання банку на те що існує ще інше рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.05.2010 в справі №2-1455/10 є безпідставним. Крім того, цим рішенням також стягнуто заборгованість по Договору про іпотечний кредит №1375 від 04.03.2008. Тобто, по обом рішенням суду мова йде про один і той же договір - Договір про іпотечний кредит №1375 від 04.03.2008, по якому існує єдине зобов`язання.

Тому, враховуючи загальні надходження в рахунок погашення коштів по Договору про іпотечний кредит №1375 від 04.03.2008, і враховуючи що заборгованість по рішенню суду Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-784/09 виникла раніше, ніж інше судове рішення в справі №2-1455/10, тому сума надходжень в розмірі 186119.26 повністю перекриває розмір процентів в сумі 73111,44 грн.

Інших кредитних договорів між сторонами не укладалось, тому всі надходження мають закривати заборгованість по єдиному кредитному договору.

Представник ДВС в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причи ни неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2009 рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці, правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області від 27.03.2009 року в справі №2-784/09 було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 заборгованість в сумі 102354,11 грн.

Як вбачається з матеріалів справи заборгованість стягнуто на підставі невиконання Договору про іпотечний кредит №1375 від 04.03.2008 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ВАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії Вінницьке міське відділення №8672. Заборгованість стягнута станом на 25.02.2009 року що в загальній сумі складає 102354,11 грн.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 25.02.2009 заборгованість в розмірі 102354,11 грн. складається з: 25595,40 прострочений кредит; 73111,44 прострочені відсотки; 3647,27 пеня.

На підставі цього рішення Ленінським районним судом м. Вінниці правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області 04.06.2009 року було видано виконавчий лист №2-784/09 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 заборгованість в сумі 102354,11 грн.

18 листопада 2011 року відкрито виконавче провадження №30424641.

26 грудня 2012 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

29.01.2013 банком були зараховані грошові кошти в сумі 186119,26 грн. як «Погашення прострочених відсотків згiдно угоди 1375 вiд 04/03/2008».

11.05.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-1455/10 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. Рішення суду набрало законної сили 25.05.2010 року.

Сума боргу складається 969 305,90 грн. основного боргу; 210142,10грн. відсотки; 24903,52 грн. пеня, не включаючи раніше стягнуті суми по рішенню 2-784/09 від 27 березня 2009 року.

24.11.2011 року відкрито виконавче провадження № 30027722 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1455/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1 204 351,52 грн. державний виконавець Мельник А.К.

Предмет іпотеки згідно іпотечного договору, а саме житловий будинок загальною площею 199, 2 кв.м. та земельна ділянка 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 був реалізований на прилюдних торгах ТОВ «Укрспецторг групп» згідно протоколу № 02-0114/12-03 від 27.11.2012 року у ході виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа виданого Ленінським районним судом м. Вінниці від 06.12.2010 року по справі № 2-1455/2010 про стягнення з ОСОБА_1 боргу.

06.12.2012 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві № 30027722, в якій зазначено, що саме в межах цього виконавчого провадження було реалізоване іпотечне майно, 186 119,26 грн. перераховано стягувачу (Т.3 а.с.17).

Виконавчі листи перебували на виконанні у різних державних виконавців, виконавчі листи повернуті стягувачеві з різних підстав і в різні дати, майно було реалізовано в межах іншого виконавчого провадження по якому і було частково сплачено заборгованість.

Кошти, що надійшли від продажу предмета іпотеки пішли на погашення боргу/відсотків стягнутих відповідно по рішенню суду у справі № 2-1455/10, а не по рішенню 2-784/09.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Крім того, згідно ч. 1 п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавче провадження підлягає закінченню у разі, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Враховуючи вище викладене, рішення Леніського районного суду м. Вінниці № 2-784/09 від 27.03.2009 року, яке набрало законної сили 12.05.2009 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 102 354, 11 грн. в частині прострочених відсотків на суму 73 111,44 грн. не виконано.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

Керуючись, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-260,432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (частково) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2025 року.

Суддя: