Справа № 301/4356/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Гичка О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Кинів Д.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 31739,40 гривень.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 15.01.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 104022725. ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту № 104022725. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 104022725 від 15.01.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 104022725 від 1/15/2021 р. з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 12000 грн. 23.06.2021р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №03Т, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 104022725 від 15.01.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 31739,4 грн., із яких : заборгованість за тілом кредиту становить 10132 грн.; заборгованість за відсотками становить 21607,4 грн. У зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору № 104022725 від 15.01.2021р., Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 104022725 від 15.01.2021р., направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 104022725 від 15.01.2021р. Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 104022725 від 15.01.2021. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 31739,40 гривень, судовий збір у розмірі 2422,40 гривні, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень.

Ухвалою Іршавського районного суду від 02.01.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

20.03.2025 представником відповідача адвокатом Мельник Я.Ю. подано до суду письмове заперечення, зі змісту якого вбачається, 15 січня 2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 104022725. 23 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та ТОВ «Діджи Фінанс» (новий кредитор) укладено Договір відступлення прав вимог № 03Е. Згідно розділу 2. Тлумачення термінів Договору відступлення визначено: Оплата права грошової вимоги (без ПДВ) ціна придбання Новим Кредитором у Кредитора права грошової вимоги за Кредитним договором по конкретному Боржнику, яка вказана в Реєстрі Боржників (Додаток № 1). Згідно наявного документу, поданого представником позивача Додаток № 1 до Договору відступлення прав вимог № 03Т від 23 червня 2021 року ідентифікація відповідача ОСОБА_1 відсутня. З врахуванням вищевикладеного позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у нього прав вимоги, як нового кредитора на підставі Договору відступлення за Кредитним договором, стороною, якого є ОСОБА_1 . Щодо поданого представником позивача доказу Деталізований розрахунок за кредитним договором 104022725 за підписом генерального директора ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В., а саме : відсутня календарна дата проведення даного розрахунок заборгованості, який підписаний Вініченко О.В.Відносно заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень заперечують у повному обсязі із наступних підстав: 01.08.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Стародуб І.В. укладено договір № 42649746 про надання правової допомоги. Відповідно до п.4.2 Договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Варто відмітити, що матеріалами справи не містять документ рахунок. Оплата ТОВ «Діджи Фінанс» послуг адвоката Стародуб І.В. у розмірі 6 000 грн. проведене 15 листопада 2024 року в порушення п.4.2 Договору. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

20.03.2025 представником відповідача адвокатом Мельник Я.Ю. подано до суду заяву про застосування позовної давності з наступних підстав. 30 грудня 2024 року Іршавським районним судом Закарпатської області одержано позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» за підписом представника Романенко М.Е. від 28.12.2024р. до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. представником ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. до позовної заяви додано Договір про споживчий кредит № 104022725 від 15.01.2021 укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Кредитного договору передбачено: Кредит надається строком на 30 днів з 15.01.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 14.02.2021 року. Кредитним договором передбачено пролонгацію за умови сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості кредиту, однак із слів клієнта ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю фінансових надходжень (заробітна плата/тощо) та фінансових заощаджень, Відповідач по справі не сплачувала жодні платежі первісному кредитору, що підтверджується наданий позивачем Деталізований розрахунок за Кредитним договором 104022725 ТОВ «Мілоан» за підписом генерального директора Вініченко О.В. 23.06.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимог № 03Е. Укладання Кредитного договору між первісним кредитором між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 у якому погоджено Сторонами строки 14.02.2021 року, то трирічний строк звернення до Суду є 14 лютого 2024 року включно, однак ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Іршавського районного суду Закарпатської області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором тільки 30 грудня 2024 року із пропуском строку позовної давності. Просить суд у задоволенні позовної заяви ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримав, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача адвокат Мельник Я.Ю. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність із врахуванням позиції викладених у заяві про застосування строків позовної давності та письмових заперечень.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновків.

Судом належними доказами та матеріалами справи встановлено, що 15.01.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 104022725 ( а.с. 49-56).

Відповідно до п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 104022725, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2.Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки /терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Відповідно до п.1.2., п. 1.3., п.1.4. Договору про споживчий кредит № 104022725, сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00 грн. у валюті : Українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 15.01.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 14.02.2021.

Відповідно до Анкети-заяви на кредит № 104022725 від 13.01.2021 ( а.с. 16-17) встановлено послідовність дій відповідача від подачі заявки на отримання кредиту до підписання договору.

Судом також встановлено, що 23.06.2021р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №03Т, ТОВ «МІЛОАН» () відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 104022725 від 15.01.2021р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. (а.с. 28-36).

Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 03Т від 23.06.2021 ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за кредитним договором № 104022725 від 15.01.2021, укладеним з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сума заборгованості 31739,4 грн. : 10132 грн. сума заборгованостиі за тілом, 21607,4 грн. сума заборгованості за відсотками ( а.с. 20).

Згідно з п.1 ч. 2 ст.11Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 629ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були, передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

Статтею 1078ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором № 104022725 від 15.01.2021 не виконала, заборгованість відповідача перед позивачем становить 31739,4 грн., із яких : заборгованість за тілом кредиту становить 10132 грн.; заборгованість за відсотками становить 21607,4 грн., що стверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 21-26).

З огляду на вищенаведене, ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З приводу поданої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК).

Як слідує з матеріалів справи, відповідач уклав договір 15.01.2021 строком на 30 днів, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 14.02.2021, а тому початком перебігу строку позовної давності є саме ця дата. Зважаючи на те, що у справі, яка розглядається встановлено 3-річний строк позовної давності, то позивач повинен був звернутися до суду не пізніше 14.02.2024 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 30.12.2024.

Крім того, згідно пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Зважаючи на те, що під час дії карантину встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який триває до цього часу, перебіг строку позовної давності було зупинено. Тобто позов подано в межах строку позовної давності. Відтак, суд вважає, що доводи представника відповідача повністю спростовані актами цивільного законодавства, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2422,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження надання послуг суду надано Договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01.08.2024 ( а.с. 44-48), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правничої (правової допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості ( а.с. 27), Акт № 104022725 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 ( а.с. 15). В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості.

Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 6 000 грн. 00 коп. витрат за надання правничої допомоги.

Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Діджи Фінанс", то вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень, а також витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000 гривень.

Керуючись ст. ст. 11, 205, 526, , 530, 599, 610,611, 612, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 247 ч.2, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , заборгованість за Кредитним договором № 104022725 від 15.01.2021 року в розмірі 31739,40 (тридцять одну тисячу сімсот тридцять дев`ять гривень 40 копійок) гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 42649746, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО : 325990) судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

- позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (адреса : 04112 м. Київ, вул. Авіоконструктора Ігоря Сікорського, 8);

- відповідач : ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1 );

- представник відповідача : Мельник Ярослав Юрійович ( адреса : АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 31.03.2025.

Суддя Іршавського

районного суду : О. Б. Гичка