Справа № 148/1788/24
Провадження №2/148/39/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання батьківства та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з березня 2013 року по квітень 2024 року позивач проживала із відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу.

Від спільного проживання однією сім`єю у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки, відповідач - батько дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - не побажав подавати до органів ДРАЦС разом із позивачем спільні заяви про народження синів, запис про батька в Книзі реєстрації народжень вчинено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої батьком дітей, вказано зі слів позивача за її прізвищем, як ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_2 до квітня 2024 року періодично надавав мені матеріальну допомогу на утримання їх дітей, а з квітня 2024 року ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, і так як ОСОБА_2 не записаний батьком в актових записах та в свідоцтвах про народження їх дітей, аліменти стягнути не можна.

Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не надаючи належної матеріальної допомоги, однак батько зобов`язаний утримувати своїх дітей до їх повноліття, але робити цього не хоче, а також, останній працює і має можливість утримувати дітей та сплачувати аліменти, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Крім того, 24.03.2025 від позивачки надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, згідно яких, Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено зміни в актові записи про народження дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де їх батьком вказано ОСОБА_2 , та видані свідоцтва про народження дітей із внесеними даними, в результаті чого, необхідність у встановленні батьківства відпала, тому позивач просить стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку на утримання синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до їх повноліття

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без їх участі, просить зменшені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та його представник не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги відповідачем твизнаються та щодо їх задоволення не заперечує.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 9 від 20.09.2022, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 17.09.2022, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 132 від 29.07.2024, яка видана виконавчим комітетом Тульчинської міської ради, ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , також зазначено, що вона періодично проживала без реєстрації з співмешканцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з березня 2013 року по квітень 2024 року (а.с. 16).

Згідно довідки про склад сім`ї № 548 від 25.11.2020, до складу сім`ї ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , входять: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відповідно до довідки № 133 від 29.07.2024, яка видана виконавчим комітетом Тульчинської міської ради, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та її діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсно проживають біля матері та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 20.11.2024 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 68).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 20.11.2024 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 69).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 07.03.2025 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 95).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю - позивачем у справі, тому аліменти необхідно стягувати на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом враховано інтереси дітей, стан здоров`я та матеріальний стан відповідача.

Враховуючи дані обставини, та визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/2 частину його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки, позовну заяву пред`явлено до суду 02.08.2024, тому відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 51 Конституції України, п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 180 183, 191 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, ст. 263-265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 02.08.2024 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: