Єдиний унікальний номер 341/2750/23
Номер провадження 2/341/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 (ВКЗ),

представниці відповідача ОСОБА_3 (ВКЗ),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

установив

У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, в якому просить:

- стягнути з відповідача на користь позивачки шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 172178,66 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 1721,78 грн.

Позов обґрунтований тим, що у результаті ДТП з вини відповідача, яка мала місце 05.05.2023, пошкоджено транспортний засіб позивачки. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 302178,66 грн. Страховик відповідача відшкодував завдану шкоду на суму 130000,0 грн. Отже, позивачка вважає, що має право на відшкодування від відповідача різниці між завданою шкодою та сумою отриманого страхового відшкодування, яка становить 172178,66 грн (302178,66 130000,0).

Ухвалою суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 24.01.2024.

23.01.2024 до суду надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 не отримав примірник позову з додатками та бажає укласти договір з адвокатом про надання правничої допомоги. Клопотання відповідача задоволено розгляд справи відкладено на 21.02.2024.

20.02.2024 від імені відповідача на електронну адресу суду надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та заява про повторне відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 21.02.2024 залишено без задоволення заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Не погоджуючись із розміром оцінених збитків, заявлених до відшкодування, сторона відповідача 16 квітня 2024 року надіслала до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

У чергове судове засідання 20.06.2024 на 10:00 сторона відповідача не з`явилась повторно. Перед цим судові засідання 02.05.2024, 16.05.2024 та 05.06.2024 відкладались за клопотанням представника відповідача. Серед причин відкладення судових засідань, зокрема, зазначалось про можливість мирного врегулювання спору.

У судовому засіданні 20.06.2024 ОСОБА_4 позов підтримала, просила його задовольнити. Свою позицію обґрунтувала тим, що 05.05.2023 ОСОБА_2 здійснив ДТП з належним їй автомобілем, яким керував чоловік позивачки. Одразу після ДТП Чоловіка позивачки ОСОБА_5 і ОСОБА_2 забрала швидка медична допомога у лікарню. У ОСОБА_2 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, але в Галичі це питання «закрили». А її чоловік після ДТП більше двох тижнів перебував на стаціонарному лікуванні, оскільки внаслідок ДТП зазнав тілесних ушкоджень, зокрема йому зашивали голову, був забій нирки і груднини. Інших травм не пам`ятає, але усі медичні документи у неї наявні. До цього часу вона змушена лікувати чоловіка, через що їздить на кілька місяців у Італію на заробітки. Чоловік після ДТП отримав ускладнення здоров`я психологічного характеру. Їй дуже потрібні кошти на лікування чоловіка, просить стягнути завдану шкоду.

Повідомила, що ОСОБА_2 на контакт не виходить. Вона згідна на мирне врегулювання спору, згідна зменшити суму, яку заявляє до стягнення, проте відповідач не бажає відшкодовувати збитки зовсім.

Ухвалою суду від 18.07.2024 клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 06.11.2024 поновлено провадження у справі з метою розгляду клопотання експерта.

Ухвалою суду від 14.11.2024 задоволено клопотання експерта, повторно зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

04 березня 2025 року на адресу суду повернулись матеріали цієї цивільної справи та висновок експерта від 27.02.2025 № СЕ-19/109-24/11240-АВ.

Ухвалою суду від 05.03.2025 поновлено провадження у справі і призначено судове засідання на 27.03.2025.

У судовому засіданні 27.03.2025 представник позивачки позов підтримав повністю, зокрема з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що тривалий час ще до призначення експертизи велися перемовини щодо мирного врегулювання спору, проте згоди сторонами не досягнуто, не вбачає за можливе на цей час досягнути примирення.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає, що заявлені до стягнення збитки є завищеними, доданий стороною позивача до позовної заяви звіт визначення вартості відновлювального ремонту є необґрунтованим, неправильним, зокрема через відсутність зазначеної залишкової вартості пошкодженого автомобіля позивачки, оцінка стосується не того, автомобіля, який пошкоджено. Вважає, що потрібно провести ще одну незалежну приватну оцінку вартості завданих збитків. Крім того, додав, що в ДТП 05.05.2023 винний водій автомобіля «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , тобто чоловік позивачки. Просив у позові відмовити.

Представник відповідача просила у позові відмовити, зокрема з підстав того, що під час пред`явлення позову і визначення суми до відшкодування у розмірі 172178,66 грн не враховано залишкову вартість автомобіля «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , після ДТП, який позивачка продала на запчастини.

Дослідивши та надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, змісту позовної заяви, оцінивши пояснення сторін, суд установив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до змісту постанови судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2023 у справі № 341/928/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Постановою установлено, що 05.05.2023 о 13-30 годин в с. Крилос водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Хундай Таксон, н. з. НОМЕР_2 , не вибрав меж безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем марки Фольксваген Гольф, н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався попереду. Унаслідок ДТП два транспортних засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Згідно з даними виписки по рахунку ОСОБА_6 (а. с. 4, т. 1) 19.07.2023 позивачка отримала страхове відшкодування у сумі 130000,0 грн за договором від 28.05.2022 № АТ2549441, т/з «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 .

Відповідно до змісту копії листа ПАТ «СГ «ТАС»» від 28.05.2024 № 993 (а.с. 160, т.1) цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai Tucson, н. з. НОМЕР_2 , на дату ДТП 05.05.2023 була застрахована АТ «СГ «ТАС»» згідно з полісом обов`язкового страхування від 28.05.2022 АТ2549441. Виплата страхового відшкодування проведена на підставі полісу від 28.05.2022 АТ2549441, страхувальник ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_3 (а.с. 15, т. 1) автомобіль марки «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, належить ОСОБА_4 .

До позовної заяви долучено Звіт № 49-07-2023 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, підготовлений 18.07.2023 на підставі договору між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 14.07.2023 (далі Звіт № 49-07-2023).

Звіт № 49-07-2023 містить наступні висновки.

Ринкова вартість автомобіля «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого у ДТП 05.05.2023, до появи пошкоджень становить 302178,66 грн.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого у ДТП 05.05.2023, не менша за ринкову вартість КТЗ, збиток, завданий власнику КТЗ, визначається таким, що дорівнює ринковій вартості і становить 302178,66 грн.

При цьому у мотивувальній частині Звіту № 49-07-2023 зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 846318,69 грн.

Відповідно до змісту заяви оцінювача, яка міститься у тексті Звіту № 49-07-2023, такий підготовлений відповідно до норм професійної діяльності оцінювача.

При цьому Звіт № 49-07-2023 не містить даних, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

02.04.2024 до матеріалів справи сторона позивача долучила повторно Звіт № 49-07-2023 від 18.07.2023, який уже містить дані, про те, що відповідно до статті 106 ЦПК України висновок підготовлено для подання до суду, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до Звіту (дослідження) № 49/2/2023 про оцінку залишків автомобіля від 18.07.2023 (а. с. 118, т. 1) утилізаційна вартість автомобіля «Volksvagen Golf» р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого у ДТП 05.05.2023, складає 8816,02 грн.

Відповідно до висновку експерта від 27.02.2025 № СЕ-19/109-24/11240-АВ, підготовленого на виконання ухвали суду у межах цієї справи, на вирішення експертизи, за клопотанням сторони відповідача, поставлено наступні питання.

1.Визначити ринкову вартість автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого в ДТП 05 травня 2023 року, до появи пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

2.Визначити вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого в ДТП 05 травня 2023 року, до появи пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

3.Визначити залишкову вартість пошкодженого в ДТП, що мало місце 05 травня 2023 року, автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, на момент проведення експертного дослідження.

За результатами експертного дослідження експерт дійшов наступних висновків.

Ринкова вартість автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, станом на 05 травня 2023 року могла становити 453592,0 грн.

Вартість відновлювального ремонту, який завданий власнику наданого на дослідження КТЗ «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 05 травня 2023 року становила 399423,26 грн.

Оскільки ринкова вартість автомобіля становить 453592,0 грн, а відновлювальний ремонт станом на 27.02.2025 становить 461414,77 грн, тому залишкова вартість перевищує вартість автомобіля з урахуванням фізичного зносу, тому в цьому випадку залишкова вартість не розраховується.

Таким чином, експертним дослідженням установлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, пошкодженого в ДТП 05 травня 2023 року, станом на 05 травня 2023 року становила 399423,26 грн

Надаючи правову оцінку дослідженим доказам, установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з приписами статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 зазначено, що витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат; висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду.

З огляду на викладені положення ЦПК України та висновки Верховного Суду, під час розгляду цієї справи суд не визнає наданий стороною позивача Звіт № 49-07-2023 належним та допустимим доказом щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивачки, оскільки такий не є висновком експерта у розумінні ЦПК України, зокрема, у цьому висновку не зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Дописування відповідних положень у тому ж Звіті від 18.07.2023 не змінює того, факту, що цей Звіт не є висновком експерта, отриманим у визначеному ЦПК України порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 05.05.2023 та, як наслідок, у спричиненні пошкодження належного позивачці автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , встановлено у межах адміністративної справи № 341/928/23 відповідною постановою судді.

Отже, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що в ДТП виною особою є водій автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , тобто чоловік позивачки. Жодних доказів такого твердження суду не надано.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з приписами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 викладені наступні правові висновки, які суд враховує.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартості відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з урахуванням сталої практики Верховного Суду щодо застосування відповідних положень цивільного законодавства, суд зазначає, що відповідач (страхувальник) зобов`язаний відшкодувати потерпілому в ДТП (позивачу) вартість відновлювального ремонту його автомобіля без урахування зносу, а саме різницю між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим страховим відшкодуванням.

При цьому суд звертає увагу на те, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу є вищою, ніж вартість відновлювального ремонту з урахування зносу складових частин автомобіля.

Своєю чергою заявлену до стягнення у позові суму відшкодування сторона позивача обґрунтовує саме як різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу та виплаченим страховим відшкодуванням.

Так, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на час виникнення спірних відносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У цій нормі йдеться про відшкодування витрат саме страховиком, тоді як згідно з викладеними вище висновками Верховного Суду, потерпіла особа має право на відшкодування витрат вартості відновлювального ремонту саме без урахування зносу, що і є дійсними збитками потерпілої особи.

Таким чином, суд висновує, що для вирішення цього спору і доведення обґрунтованості позовних вимог необхідним є визначення витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу позивача. На переконання суду, саме висновок експерта, підготовлений у порядку, визначеному ЦПК України, є належним і допустимим доказом установлення відповідних обставин.

Як установлено висновком експерта від 27.02.2025 № СЕ-19/109-24/11240-АВ ринкова вартість автомобіля марки «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, станом на 05 травня 2023 року могла становити 453592,0 грн.

Вартість відновлювального ремонту, який завданий власнику наданого на дослідження КТЗ «Volksvagen Golf», р. н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , 2011 року випуску, внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 05 травня 2023 року становила 399423,26 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу є вищою, ніж вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу, то суд вважає за можливе здійснити відповідний розрахунок на підставі даних проведеної експертизи.

Сума виплаченого позивачці страхового відшкодування становить 130000,0 грн.

Таким чином, з огляду на викладене правове регулювання спірних відносин і позицію Верховного Суду, позивачка має право на відшкодування заданих їй збитків у розмірі, що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням, тобто у розмірі 269423,26 грн (399423,26 грн 130000,0 грн).

Підсумовуючи, керуючись принципом диспозитивності, розглянувши спір у межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов у частині стягнення з відповідача 172178,66 грн шкоди є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи сторони відповідача про те, що під час пред`явлення позову не враховано залишкову вартість пошкодженого автомобіля позивача, оскільки, як зазначено вище, для визначення розміру завданих збитків, право на відшкодування яких має позивачка, залежить від вартості відновлювального ремонту транспортного засобу і розміру виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1721,78 грн.

На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як п`ять днів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 172178,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1721,78 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Повний текст рішення складено 01 квітня 2025 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ