Провадження № 22-ц/802/394/25 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 07 березня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 880015157, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 15060,00 грн. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало взяті на себе зобов`язання належним чином, а саме перерахувало грошові кошти в сумі 15060,00 грн на банківську карту відповідача.

Позивач указує, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 28.11.2019 між ними було укладено додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Між цими ж сторонами 31.12.2020 укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, що продовжила строк дії договору до 31.12.2021, а також 31.12.2021 строк договору було продовжено до 31.12.2022. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зазначеними у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 133 від 11.05.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 32689,14 грн.

Також зазначає, що 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого до 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024. Таким чином, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51356,94 грн.

Позивач покликається на те, що згодом, 28 жовтня 2024 року, між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 в його користь заборгованість за кредитним договором № 880015157 від 07.03.2021 в сумі 51356,94 грн та понесені по справі судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість в сумі 17153 грн 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Юніт Капітал» витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, в сумі 809 грн 08 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ТОВ «Юніт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав нарахування відсотків після закінчення строку дії договору, оскільки таке нарахування є обґрунтованим і відповідає умовам укладеного сторонами договору.

Зазначає, що позивачем надано беззаперечні докази того, що відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та прийняв на себе визначені договором зобов`язання. Відповідно до п. 4.2. договору строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. А тому нарахування відсотків повністю обґрунтовано та узгоджується з умовами договору, з якими відповідач ознайомився до укладення кредитного договору № 880015157 від 07.03.2021 та підписанням електронним одноразовим ідентифікатором підтвердив і погодився з його умовами. Розрахунки заборгованості, передані попередніми кредиторами й надані суду до позову, є беззаперечними доказами факту заборгованості, а отже позовні вимоги доведені у повній мірі.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Згідно із вимогами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, у зв`язку з чим стягнув визначену сторонами суму кредиту та відсотки на загальну суму 17153,80 грн, відмовивши в стягненні відсотків, нарахованих за межами строку дії кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 880015157.

Відповідно до кредитного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 15060,00 грн. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало взяті на себе зобов`язання належним чином, перерахувавши грошові кошти ОСОБА_1 в сумі 15060,00 грн на банківську карту відповідача.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

28 листопада 2019 року між цими ж сторонами було укладено додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу продовжено до 31.12.2020, а 31.12.2020 між ними укладено додаткову угоду № 26, що продовжила строк договору до 31.12.2021. Пізніше 31.12.2021 строк договору було продовжено до 31.12.2022. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 133 від 11.05.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 32689,14 грн.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04.08.2021. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткові угоди № 2 від 03.08.2021, № 3 від 30.12.2022, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024, таким чином, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51356,94 грн.

28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за даним кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників від 28 жовтня 2024 року до договору факторингу № 28/10/24/У від 28 жовтня 2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 880015157 від 07 березня 2021 року (а.с.67 ).

Згідно з розрахунками, наданими позивачем, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 880015157 від 07 березня 2021 року становить 51356,94 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15030,40 грн; заборгованість за відсотками - 36326, 54 грн (а.с. 70-73).

Враховуючи правомірність набуття права вимоги від попередніх кредиторів та наявність кредитної заборгованості відповідача, ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, судом встановлено перехід права вимоги за спірним кредитним договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , до нового кредитора ТОВ «Юніт Капітал».

Як убачається з умов кредитного договору № 880015157 від 07 березня 2021 року, ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 15060 грн строком на 30 днів, тобто до 08 квітня 2021 року.

Згідно з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 880015157 від 07 березня 2021 року та графіком розрахунків, сторони обумовили суму кредиту 15060 грн, загальні витрати за кредитом (нараховані проценти) 2123,40 грн та загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) 17183,40 грн (а.с.13, 16 зворот).

Вказана сума 2123, 40 грн, зазначена в паспорті кредиту, графіку розрахунків та розрахунку заборгованості, збігається із сумою нарахованих за 30 днів відсотків у розрахунку заборгованості 70,78 грн х 30 днів = 2123,40 грн (а.с.70).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Враховуючи невиконання позичальником умов договору у визначений строк, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув суму кредиту та узгоджену сторонами суму відсотків за користування кредитом протягом 30 днів 2123, 40 грн.

Що стосується відмови в стягненні іншої заборгованості за нарахованими позивачем відсотків, колегія суддів доходить наступних висновків.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Юніт Капітал» вказувало, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 133 від 11.05.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на суму 32689,14 грн.

В подальшому, відповідно до реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51356,94 грн, яка також перейшла до нового кредитора позивача.

На підтвердження вказаних сум ТОВ «Юніт Капітал» було надано розрахунки заборгованості за кредитним договором № 880015157, з яких убачається, що фактично вказані суми виникли внаслідок нарахування відсотків поза межами строку дії договору, який закінчився 08 квітня 2021 року, що не ґрунтується на законі, оскільки права та інтереси кредитодавця за межами строку дії договору захищаються у спосіб застосування до боржника вимог ст. 625 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідачем в період дисконтного періоду 09 квітня 2021 року було сплачено 2153 грн, з яких 2 123,40 грн відсотків та 29,60 грн тіла кредиту.

Так, після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст.1050 ЦК України припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом.

Окрім того, як зазначалося вище, згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання ж апелянта на те, що суми процентів нараховані у відповідності до умов договору, зокрема п. 4.2., а саме, що строк дії договору продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно із пунктом 1.2. договору кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період).

Пунктом 1.3 договору визначено, що сторони погодили можливість продовження позичальником встановленого в п.1.2. договору строк дисконтного періоду шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Сторонами також обумовлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.2. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 171,55 процентів річних, що становить 0,47 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 565,89 процентів річних, що становить 1,55 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пункти 1.4., 14.1., 1.4.2. договору).

Пунктом 1.7. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до пункту 4.2. строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

Разом з тим, як стверджував позивач з наданих суду доказів, ОСОБА_1 було внесено 09.04.2021 року 2123,40 грн в рахунок процентів та 29,60 грн тіла кредиту, однак жодних доказів того, що він просив кредитодавця про продовження строку кредитування та відповідно до п.1.3 договору в своєму особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активував функцію продовження строку дисконтного періоду, ТОВ «Юніт Капітал» ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надав.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що обумовлений сторонами в кредитному договорі строк кредитування тривалістю 30 днів було продовжено, а тому суд правильно взяв до уваги при нарахуванні процентів за користування кредитом саме дисконтний період і стягнув відповідно проценти лише за вказаний період, а в решті відмовив , оскільки подальшої пролонгації за умовами договору не відбувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Оскільки, позивачем не надано доказів здійснення відповідачем активації функції продовження строку кредитування, тому суд першої інстанції правильно вирішив справу в оскаржуваній частині.

Таким чином, як убачається з досліджених судом доказів, позичальник має сплачувати кредитодавцю визначені у договорі відсотки за користування кредитом, відповідно до умов укладеного кредитного договору з урахуванням визначеного строку дії кредитування.

Ураховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини, що мають значення для справи, вірно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що їх регулюють, надав належну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням доведеності позовних вимог обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги .

Крім того, ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просило стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу та судовий збір.

Враховуючи часткове задоволення позову судом та норми ст.137, 141 ЦПК України, суд правильно вирішив і питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача ці витрати в розмірі 3000 грн за правову допомогу та 809,08 грн судового збору, пропорційно до задоволених вимог.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2025 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: