Справа № 195/427/25
У Х В А Л А

іменем України

31.03.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Скрипченко Д.М., отримавши у порядку визначеному ст. 33 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У порядку, встановленому ч. 4 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана інформаційна довідка №113 від 25.03.2025 року відділу реєстрації Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, з якої вбачається, що відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Відповідно до відповіді №1215083 від 20.03.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру відомості щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайдено.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.165,258-260 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Д.М.Скрипченко

31.03.2025