Справа № 358/271/25 Провадження № 2-н/358/27/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9 809,24 грн, 3 % річних в сумі 12,19 грн та інфляційних витрат в сумі 51,34 грн з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9 809,24 грн, 3% річних в сумі 12,19 грн та інфляційних витрат в сумі 51,34 грн з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, представник заявника ТОВ «Київоблгаз Збут» просить суд стягнути з ОСОБА_1 загальний розмір заборгованості за період з 01.05.2021 по 30.04.2022, який становить суму 9 809,24 грн.

На підтвердження заяви представником ТОВ «Київоблгаз Збут» надано копію рахунку ОСОБА_1 №, в якому зазначено, що станом на лютий 2025 року борг ОСОБА_1 складає 9 809,24 грн. Починаючи з липня 2021 року по квітень 2022 року щомісячно вказано суми нарахувань за спожитий природній газ, з наростаючим підсумком на загальну суму 26 582,73 грн. В період з травня 2023 року по січень 2025 року зазначено відомості про сплату ОСОБА_1 коштів в розмірі 16 773,49 грн. Станом на січень 2025 значиться борг в розмірі - 9 809,24 грн.

Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252, 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Цивільний кодекс України хоча і містить положення щодо переривання перебігу позовної давності, але з`ясування таких обставин повинно відбуватися з дотриманням принципу змагальності сторін у процесі судового розгляду справи, що виходить за межі інституту наказаного провадження.

Суд зауважує, що не може самостійно виокремити вимогу заявника в межах позовної давності, а тому доходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

В даному випадку із заяви і доданих до неї документів вбачається спір про право у зв`язку з пропуском загальної позовної давності, а тому за правилами п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено підставу для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 165, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9809,24 грн, 3% річних в сумі 12,19 грн та інфляційних витрат в сумі 51,34 грн, а також суми судового збору у розмірі 302 гривень 80 копійок.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець