Справа № 473/4646/24
"31" березня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судового засідання Гоженко В.О., позивачки ОСОБА_1 , представниці позивачки Берікул Л.В. , представниці третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
в серпні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Берікул Л.В., до відповідачки ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначала, що відповідачка ОСОБА_4 , яка є її донькою, є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2021 року дитина проживає разом з позивачкою, оскільки відповідачка пішла з дому, залишивши сина (відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини на підставі ч.1 ст. 135 СК України) та з цього часу не контактує з дитиною, не цікавиться обставинами її життя, не утримує дитину, що свідчить про її свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Враховуючи вказані обставини, позивачка просила позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітньої сина та стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідачки.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , її представниця адвокат Берікул Л.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.
Представниця третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вказуючи на наявність передбачених законом підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Заслухавши показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до вимог ст. ст.150,155,180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Зазначене узгоджується з положеннями Закону України «Про охорону дитинства», ст. 12 якого передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Зокрема, п.2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
При цьому, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року).
Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області № 41 від 20 січня 2023 року дитині наданий статус такої, що позбавлена батьківського піклування, в зв`язку з тим, що відсутні відомості про місцезнаходження матері, відомості про батька до актового запису про народження внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України.
Опікуном малолітнього ОСОБА_5 призначено його бабусю ОСОБА_1 , відповідно до рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області № 42 від 20 січня 2023 року.
Також з матеріалів справи та пояснень її учасників, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 проживає з позивачкою, яка його матеріально утримує, займається його вихованням, дбає про його навчання та розвиток, здійснює необхідні дії з метою забезпечення інтересів дитини.
При цьому відповідачка ОСОБА_4 , яка проживає окремо від дитини, не підтримує з нею жодних зв`язків, взагалі не цікавиться її життям, навчанням, не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні.
З характеристики, виданої ПОГ СВГ ВП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідачка за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, схильна до бродяжництва, зловживання алкогольними напоями.
Отже, з наданих доказів вбачається, що відповідачка свідомо обрала такі життєві умови, за яких не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні ст. 164 СК України.
Суд з урахуванням положень ч. 2 ст. 171 СК України при вирішенні спору з`ясував думку малолітнього ОСОБА_5 , який не заперечував проти позбавлення відповідачки батьківських прав, вказуючи на те, що мати не підтримує з ним жодних зв`язків, взагалі не цікавиться його життям. Виконанням усіх батьківських обов`язків щодо нього замість матері фактично займається його бабуся ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно повідомлень виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області від 12 листопада 2024 року, Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 15 листопада 2024 року надати вказаний висновок не є можливим, оскільки не вдалось встановити місце знаходження відповідачки.
Разом з тим, передбачена ч.ч.4,5 ст. 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами ч.ч.4,5 ст. 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, зокрема з огляду на те, що неможливо встановити місце фактичного перебування відповідачки, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ретельно зваживши доводи, надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав щодо її сина, оскільки це буде відповідати інтересам останнього.
Згідно ст. 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Положення ч.ч. 2, 3ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Ч.ч. 1, 3 ст.181, ч.ч. 1, 2 ст.183 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність в матеріалах справи доказів щодо особи відповідачки, що б вказували на те, що остання не має можливості матеріально утримувати дитину або вплинули на розмір аліментів, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК Україниз відповідачки на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.141,258,259,263-265,282,284,289,430 ЦПК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.
Позбавити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку міста Керч, АР Крим, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенська Миколаївської області.
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Керч, АР Крим, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2024 року та до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Керч, АР Крим, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан