Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1074/25
Провадження № 2-о/711/71/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Кошубінській Л.В.

за участі:

представника заявника - адвоката Стратілатова К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга черкаська державна нотаріальна контора про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Представник заявника - адвокат Стратілатов К.Г., який діє на підставі ордеру серії СА №1112375 від 07.02.2025р., - звернувся до суду із заявою, в якій просить: 1) встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 (батько); 2) встановити факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину ОСОБА_3 (батька), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід заявника - ОСОБА_3 - і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на належне померлому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Мати заявника - ОСОБА_2 - протягом 6 місяців з моменту смерті свого батька ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала у вказаному домоволодінні, утримувала та доглядала його.

У 2002 році під час чергової поїздки до м. Москви мати заявника зникла безвісті, внаслідок чого рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2022 року у справі №711/2598/22 її оголошено померлою. На підставі заяви заявника Другою черкаською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №40/2025 після смерті матері заявника, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 73574330.

Для належного оформлення спадщини заявнику необхідно підтвердити факт споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також факт прийняття ОСОБА_2 спадщини свого померлого батька ОСОБА_3 .. Оскільки заявник не має можливості підтвердити документально такі факти в позасудовому порядку, а їх підтвердження необхідне заявникові для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, то він звернувся до суду з даною заявою.

25.02.2025р. судом відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Стратілатов К.Г. вимоги заяви підтримав та просив встановити факти, що мають юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 (батько) та, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину ОСОБА_3 (батька), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від представника заінтересованої особи - Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд доходить наступних висновків.

За матеріалами справи судом встановлено, наступне.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.09.1989р. до 16.01.1996р., що підтверджується відповідними свідоцтвами та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб /а.с. 11-13/.

Мати заявника - ОСОБА_6 - народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявник стверджує, що його мати народилась в м. Ташкент, Республіка Узбекистан, а тому факт її народження зареєстрований в органах реєстрації цивільного стану м. Ташкент, Республіка Узбекистан. Також заявник стверджує, що батьками його матері були ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які перебували у шлюбі, що був розірваний 30.11.1988 року Придніпровським районним відділом ЗАГС м. Черкаси /а.с. 10/.

На підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Черкаською державною нотаріальною конторою 20.02.1967 року за №1-1265, ОСОБА_3 набув право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 7-9/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на належне померлому домоволодіння /а.с. 14/.

Відповідно до інформації, наявної у департаменті «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, на момент смерті ОСОБА_3 у вказаному домоволодінні проживала ОСОБА_7 (зареєстрована з 27.03.1967р.), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 15, 37/.

З 1998 року мати заявника їздила на заробітки до м. Москва. У 2002 році під час чергової поїздки до м. Москви вона зникла безвісті, внаслідок чого за заявою ОСОБА_1 рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2022 року у справі № 711/2598/22 ОСОБА_2 оголошено померлою з 01.01.2002р. /а.с. 16-18/. Вказане рішення набрало законної сили 25.11.2022р., а 28.06.2024р. у ВДРАЦС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) було зареєстровано факт її смерті /а.с. 19/.

З 21.01.2023 року заявник перебуває на військовій службі, де 31.01.2023р. отримав важке поранення і у зв`язку з подальшим тривалим стаціонарним лікуванням пропустив строк прийняття спадщини своєї матері.

Однак рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.12.2024 року у справі № 712/10202/24 ОСОБА_1 визначено додатковий строк в чотири місяці з дня набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 /а.с. 23-24/.

27.01.2025 року заявником подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_7 . Другою черкаською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 40/2025, що зареєстрована у спадковому реєстрі за № 73574330 /а.с. 25-26/.

Для належного оформлення спадщини заявнику необхідно підтвердити факт споріднення між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Оскільки мати заявника народилась у м. Ташкент, Республіка Узбекистан, де і було зареєстровано факт її народження, то заявник неодноразово звертався до органів юстиції та посольства Республіки Узбекистан /а.с. 27-33/. Натомість протягом 2,5 років відповідні документи так і не надійшли.

Заявник не має можливості підтвердити документально факт споріднення між своєю матір`ю ОСОБА_2 та своїм дідом ОСОБА_3 , а також факт прийняття своєю матір`ю ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 в позасудовому порядку, а підтвердження таких фактів необхідне заявникові для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого є необхідність у встановленні таких фактів судом в порядку окремого провадження.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених вимог в контексті належності обраного заявниками способу захисту прав суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 вказаної статті ЦПК передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ст.ст. 293, 315 ЦПК суд може установити будь-який факт, що має юридичне значення для фізичної особи, від якого залежить подальший розвиток цивільних правовідносин, у яких така особа є учасником, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Особливістю окремого провадження є відсутність спору про право. Факти, які встановлюють у порядку окремого провадження, мають безспірний характер. Їх наявність обумовлена об`єктивними чинниками за відсутності відповідного документального підтвердження їх існування та відношення до відповідної особи.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

По обставинам правовідносин, які є предметом судового розгляду в даному випадку, судом встановлено, що підставою звернення заявника до суду є відсутність належного документального підтвердження наявності родинного зв`язку між матір`ю заявника ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 , оскільки відсутнє свідоцтво про народження матері заявника, а в органах державної реєстрації актів цивільного стану України відсутня інформація про реєстрацію факту народження такої особи, а також відсутність документального підтвердження фактичного прийняття матір`ю заявника спадщини після смерті ОСОБА_3 . Потреба заявника у встановленні відповідних фактів обумовлена бажанням заявника реалізувати право на отримання свідоцтва про набуття у власність в порядку спадкування після смерті його матері домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з заявою про встановлення фактів, що має юридичне значення заявник зазначив, що відповідні факти підлягають встановленню судом в порядку окремого провадження, оскільки заявник не має можливості встановити їх іншому порядку, а спору про право між заявником та будь-якими іншими особами з приводу обставин, викладених у заяві, немає.

В цьому контексті варто звернути увагу, що у постанові від 10.04.2019р. в справі №320/948/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

За наявності у вимогах про встановлення факту родинних відносин спору про право такий факт встановлюється у порядку позовного провадження.

Позитивними є юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини) (постанова Верховного Суду від 23.03.2021 в справі № 643/14592/18.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. в справі № 338/180/17 (пункт 57), від 22.02.2022р. в справі № 761/36873/18 (пункт 9.21) та інших.

Суд звертає увагу, що в даному випадку звернення заявника до суду обумовлено потребою у визначенні обсягу спадкового майна, що входить до складу спадщини після смерті матері заявника. При цьому заявник стверджує, що набув у порядку спадкування право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - але не може отримати свідоцтво про право власності на таке майно через те, що не має документу який підтверджує факт набуття його матір`ю у власність такого майна в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 . Отже основною причиною звернення заявника до суду є невизнання права власності померлої ОСОБА_5 на відповідне домоволодіння.

В цьому контексті варто звернути увагу, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території м. Ташкент Республіки Узбекистан, а отже питання щодо спадкування належного йому майна регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

За змістом ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, зокрема, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

В даному випадку заявник стверджує про необхідність встановлення факту того, що його матір фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 . Натомість за обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що мати заявника не мала зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання у відповідному домоволодінні.

В той же час рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.10.2022р. у справі №711/2598/22 встановлено факт того, що матір заявника з 1998 року виїхала у м. Москві на заробітки, а у 2002 році її родичам стало відомо, що вона загинула у м. Москві. З огляду на ознаку преюдиційності судових рішень слід виснувати, що станом на момент смерті ОСОБА_3 матір заявника перебувала у м. Москва, а відтак фактичний вступ нею в управління або володіння спадковим майном є оспорюваним, оскільки не ґрунтується на постійному (безперервному) проживанні ОСОБА_5 у такому домоволодінні. З огляду на зазначені обставини та беручи до уваги положення ст. 555 ЦК УРСР факт набуття ОСОБА_5 у власність домоволодіння, яке належало ОСОБА_3 , не є безспірним.

Наявність родинного зв`язку між матір`ю заявника та померлим ОСОБА_3 є однією з підстав для реалізації заявником права на спадкування після смерті його матері та набуття у власність домоволодіння, яке належало ОСОБА_3 .

Отже, встановлення факту родинних відносин померлої ОСОБА_5 з померлим ОСОБА_3 є передусім питанням доведення обставин, що входять до предмета доказування при вирішенні питання щодо фактичного вступу матір`ю заявника в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи що вирішення обсягу спадкового майна ОСОБА_5 та можливості набуття заявником в порядку спадкування після її смерті права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - нерозривно пов`язано з обставинами прийняття матір`ю заявника спадщини після смерті ОСОБА_3 , то суд доходить висновку, що з заяви вбачається спір про право, а тому відповідна заява підлягає залишенню без розгляду.

Стосовно сплаченого заявниками судового збору, то необхідно звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК порядок сплати, повернення і звільнення від сплати судового збору встановлюються законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі залишення заяви без розгляду. У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи такого клопотання заявника, то питання про повернення судового збору не розглядається.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 19, 258-261, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Друга черкаська державна нотаріальна контора про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 26 березня 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко