У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати суми відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана справа, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні відповідач подав заяву про постановлення окремої ухвали у даній справі.

Представник позивача щодо задоволення такої заяви заперечив, вказуючи на її безпідставність.

Заслухавши учасників справи та вивчивши зміст поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, вимогами позивача ОСОБА_3 у даній справі є стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 інфляційних втрат та трьох процентів річних за невиконання відповідачем рішення Подільського районного суду м. Києва від 10.08.2023, ухваленого у цивільній справі №758/14394/15-ц, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми відшкодування, та стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 37411,00 грн та судовий збір у розмірі 374,11 грн.

Зі змісту заяви відповідача ОСОБА_2 та із його усних пояснень, наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач просить суд вирішити питання про передачу йому майна, а саме пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Таким чином, вимоги відповідача не стосуються предмета даного спору, оскільки питання відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, яке регламентоване статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», може бути предметом судового розгляду при вирішенні справи щодо стягнення суми страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Предметом же даного спору є стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, якою встановлено відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду (зокрема, постанови: від 19.06.2019 у справі №703/2718/16, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15, від 03.10.2023 у справі №366/203/21) нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань.

Із урахуванням наведеного, суд визнає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача, наведені у його заяві про постановлення окремої ухвали із зазначених підстав.

При вирішенні поданої відповідачем заяви суд також керується наступним.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2018 у справі №761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону.

Разом із цим, таких обставин судом не встановлено у даній справі, у тому числі не встановлено їх із доводів відповідача, викладених у його заяві від 18.03.2025.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність підстав для притягнення будь-яких осіб до юридичної відповідальності або про наявність ознак кримінального правопорушення. Порушення матеріального або процесуального закону судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали у даній справі, у зв`язку з чим заява відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу на те, що постановлення окремої ухвали на підставі ст. 262 ЦПК України є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-262, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали у справі №758/13826/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виплати суми відшкодування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.03.2025.

СуддяО. О. Ковбасюк