Справа № 739/231/25
Провадження № 2/739/155/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (далі позивач), діючи через свого представника Вишневську О.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики №4822 від 03 липня 2023 року у розмірі 27 466 грн. 98 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 липня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №4822 відповідно до якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 20 000 грн. 00 коп., а з урахуванням комісії за надання позики -22 400 грн. 00 коп. і зобов`язався повернути її та сплати відсотки за користування позикою у розмірі, визначеному договором. Станом на 03 січня 2025 року відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 27 466 грн. 98 коп., з яких: 6 501 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 20 965 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно укладав договір позики з позивачем і отримував за ним кошти, однак всю суму заборгованості у строки, визначені договором, не повернув. В частині нарахованих відсотків зазначив, що на даний час він є військовослужбовцем у зв`язку з чим має пільги, відповідно до яких на час дії воєнного стану йому за кредитними договорами не повинні нараховуватися відсотки. Він подавав довідку, яка підтверджує проходження військової служби, позивачу, однак жодної відповіді не отримав.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 05 лютого 2025 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

03 липня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №4822 відповідно до якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 20 000 грн. 00 коп.. при цьому загальний сума отриманих коштів з урахуванням комісії у розмірі 12%, передбаченої пунктом 3.3 договору, склала 22 400 грн. 00 коп. (а.с. 11-16).

Згідно даного договору позивач надав відповідачу позику в загальному розмірі 22 400 грн. 00 коп. (пункт 1.1) на строк 24 місяці (пункт 3.1), зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 0,23% на день (пункт 3.8).

Відповідно до квитанції №258399879 від 03 липня 2023 року відповідачу позивачем було перераховано в якості позики 20 000 грн. 00 коп. (а.с. 17).

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики №4822, укладеним з відповідачем, надавши позику в розмірі, визначеному договором.

У судовому засіданні відповідач факт укладення вказаного вище договору, факт отримання коштів за договором позики у розмірі 20 000 грн. 00 коп. та факт невиконання умов договору позики щодо повернення останньої визнав повністю.

З дослідженої у судовому засіданні довідки про заборгованість відповідача вбачається, що внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором позики в останнього виникла заборгованість у розмірі 27 466 грн. 98 коп., з яких: 6 501 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 20 965 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 18).

Відомості у вказаній довідці щодо розміру заборгованості та нарахованих відсотків за період користування позикою, що становить 420 днів, відповідає умовам договору позики №4822, укладеного між позивачем та відповідачем.

Стосовно доводів відповідача про те, що він є діючим військовослужбовцем, у зв`язку з чим має пільгу у вигляді звільнення від сплати процентів за користування коштами суд враховує наступне.

Так, пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі Закон України №2011-ХІІ) передбачено, що військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Зі змісту наведено вище положення законодавства вбачається, що військовослужбовці під час дії особливого періоду мають пільги у вигляді не нарахування їм штрафних санкцій та пені за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також не нарахування процентів за користування кредитними коштами, наданими на виконання саме кредитних договорів, за виключенням окремих видів таких договорів, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України №2011-ХІІ.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію №2105-ІХ від 03 березня 2022 року, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Абзацом 13 статті 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 , наданої суду відповідачем, останній дійсно проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 з 22 червня 2017 року по теперішній час (а.с. 31), тому у період дії особливого періоду в Україні йому не повинні нараховуватися проценти за користування окремими кредитними договорами, а також штрафні санкції та пені за невиконання будь-яких зобов`язань.

Водночас, між позивачем та відповідачем 03 липня 2023 року було укладено саме договір позики, який за своєю правовою природою є окремим видом договорів, на які пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону України №2011-ХІІ, в частині нездійснення нарахування процентів, не поширюються.

З наведених підстав суд відкидає доводи відповідача про наявність у нього пільг щодо не нарахування процентів за користування позикою.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.

Згідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов`язки по наданню позики за договором №4822, а відповідач отримав позику, але належним чином не виконував свої обов`язки згідно даного договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27 466 грн. 98 коп., з яких: 6 501 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 20 965 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову повністю

Судові витрати

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с. 24), при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» заборгованість за договором позики №4822 від 03 липня 2023 року у розмірі 27 466 (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, 23а, прим.35а.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Чепурко