Справа № 685/8/25
Провадження № 2/685/95/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року с-ще Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

представник позивачки звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка була її мамою. До складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому спадкодавиця проживала все життя, вільно користувалася та розпоряджалася ним, однак правовстановлюючих документів не виготовила. Зазначений житловий будинок був збудований в 1983 році. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок. Просив позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, в суд не з`явилися, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його та позивачки відсутності, представник відповідача Теофіпольської селищної ради подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, відповідач ОСОБА_2 та треті особи, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явилися, про причину неявки не повідомили, клопотань не подали.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Ч.1 ст.182 ЦК України, передбачає обов`язкову державну реєстрацію права на нерухомі речі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1233, 1236 ЦК України визначають, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому та скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивачка є донькою померлої та спадкоємцем за заповітом, посвідченим 26 жовтня 1999 року Святецькою сільською радою, зареєстровано в реєстрі за №80, що підтверджується посвідкою про народження позивача, свідоцтвом про шлюб та заповітом від 26.10.1999 року. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 успадкувала земельну ділянку, площею 2,38 га, яка розташована на території Святецької сільради Теофіпольського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.09.2020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2020. Приватним нотаріусом Хмельницького РНО Хмельницької області Сурмою Г.Ф. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в с. Мар?янівка Теофіпольської ТГ, оскільки відсутні документи на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщин від 22.10.2024. Відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 ?янівка, він побудований у 1983 р. Згідно з випискою з погосподарських книг за 1980-2010 роки Теофіпольської селищної ради від 12.10.2023 у господарстві АДРЕСА_1 ?янівка, ОСОБА_5 була головою двору та по день смерті проживала у вказаному будинку з дочкою ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Судом встановлено, що згідно з технічним паспортом житловий будинок АДРЕСА_1 ?янівка побудований у 1983 році. У 1983 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації (правова позиція викладена у постанові ВСУ від 18.12.2013 справа №6-137цс13).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві ОСОБА_5 належало право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , тому враховуючи, що позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, позов необхідно задовольнити.

Виходячи з наведеного, керуючись ч.1 ст. 182, 328, 1218, 1233, 1238 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 206, 263 ЦПК України, районний суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Теофіпольської селищної ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку «А1» площею 78,8 кв м, сараю «Б» площею 21,8 кв м, літньої кухні «В» площею 62,2 кв м, погреба «Г» площею 14,5 кв м.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів після проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча