КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/4955/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/5400/24

03 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Ящук Т.І.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Коваленко І.В., у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна.

Вимоги заяви обгрунтовувало тим, що 05 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №ML-001/006/2007.

05 лютого 2007 року, з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Іпотечний договір, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1

20 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 28, () та Товариством з обмеженою іповідальністю «Діджи Фінанс» (скорочено ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС»), місцезнаходження: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського будинок 8 (), укладдено договори факторингу щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №ML-001/006/2007 від 05 лютого 2007 року та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №PCL-001/006/2007 від 05 лютого 2007 року.

Таким чином ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права кредитора за кредитним договором №ML-001/006/2007 від 05лютого 2007 року та права іпотекодержателя за іпотечним договором №PCL-001/006/2007 від 05 лютого 2007 року, укладеними між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження та відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень (надалі АСВП) та Єдиному державному реєстрі боржників, на примусовому виконанні у приватного виконавця Корольова В.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 16 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» від 05 лютого 2007 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилаючись на те, що із зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М за реєстровим номером 7692 від 16 вересня 2009 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про заміну сторони виконавчого провадження, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко Михайло Едуардович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове судове рішення, яким замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М за реєстровим номером 7692 від 16вересня 2009 року.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які заявник посилався в обгрунтування своїх вимог щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Зазначає, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права кредитора за кредитним договором № ML-001/006/2007 від 05лютого 2007 року та права іпотекодержателя за іпотечним договором № PCL-001/006/2007, укладеними між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк».

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження та відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень (надалі АСВП) та Єдиному державному реєстрі боржників, на примусовому виконанні у приватного виконавця Корольова В.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 16 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» від 05 лютого 2007 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь- якій стадії процесу. Відповідно до ч.ч.1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Враховуючи викладене, до нового кредитора «ДІДЖІ ФІНАНС» перейшли всі права без виключення попереднього кредитора, у тому числі, право щодо звернення до відповідних органів, або посадових осіб, які мають право проводити примусове виконання відповідних виконавчих документів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 ї Вікторівни, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №ML-001/006/2007, за умовами якого ЗАТ «ОТП Банк» надав позичальнику ОСОБА_6 кредит в розмірі 100000,00 дол. США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 13,99% річних на споживчі цілі, зі строком поверненя кредиту 05 лютого 2017 року (а.с. 4-11).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 05 лютого 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №PCL-001/006/2007, відповідно до якого предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком Золтаном Золтановичем та зареєстровано в реєстрі за номером 196 (а.с. 12-17).

16 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 7692 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_6 за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариствао «ОТП Банк», в рахунок погашення заборгованості у розмірі 102 144,08 доларів США, що станом за курсом НБУ на 16 вересня 2009 року всього гривневим еквівалентом становить 879 920,29 грн. Виконавчий напис має бути пред?явлений до виконання протягом трьох років з дня вчинення (а.с. 18).

05 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля № б/н та договір про відступлення права вимоги № б/н(а.с. 22-34, 35-36)

За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфеля банк відступив право вимоги за кредитними договорами, у тому числі, укладеними із ОСОБА_5 , про що свідчить витяг з додатку до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року (а.с. 37).

За умовами укладеного між ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору про відступлення права вимоги № б/нсторонами визначено, що у зв?язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 05 листопада 2010 року клієнт ПАТ «ОТП Банк»передає та відступає фактору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звернення стягнення на заставлене майно - підпункт 1.1.1. договору.

Клієнт протягом 5 банківських днів з моменту набуття чинності чим договором зобов?язується передати за актом фактору оригінали договорів забезпечення разом з усіма змінами та доповненнями, а також інші документи, які засвідчують права, що передаються, дійсності переданого фактору вимоги (прав іпотеки/застави), які є в наявності у клієнта, та інформацію, яка є важливою для здійснення цих прав - пункт 2.1. договору.

20 грудня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договори факторингу, за умовами якого клієнт ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передає, а фактор ТОВ «Діджи Фінанс» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитним договором, в розмірі заборгованості по кредитному договору, а саме: кредитного договору від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007 укладеного із ОСОБА_5 , документація за яким передана від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» за актом приймання-передачі від 20 грудня 2023 року (а.с.38-42, 43).

20 грудня 2023 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., відповідно до умов якого первісний іпотекодержатель передає та відступає новому іпотекодержателю сукупність прав, належних первісному іпотекодержателю за договором забезпечення, влючаючи, але не обмежуючись, права звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета обсяження іпотекою (а.с. 44-45).

Звертаючись у березні 2024 року із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», серед іншого, надав відомості із сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження від 01 січня 2024 року, а також копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, з яких вбачається, що 07 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим В.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 7692, виданого 16 вересня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_6 за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариствао «ОТП Банк», в рахунок погашення заборгованості у розмірі 102 144,08 доларів США, що станом за курсом НБУ на 16 вересня 2009 року всього гривневим еквівалентом становить 879 920,29 грн, з направлення копії постанови боржнику ОСОБА_1 , стягувачу ПАТ «ОТП Банк» (а.с. 46, 47- 48, 114).

Відмовляючи в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Разом з тим, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника.

Досліджуючи відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, для вирішення питання про можливість правонаступництва, судом першої інстанції встановлено, що заявником не надано доказів на підтвердження факту матеріального правонаступництва між АТ «ОТП Банк» (раніше - ЗАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а відтак суд позбавлений можливості визнати встановленим факт правонаступництва ТОВ «Діджи Фінанс» у зобов`язальних правовідносинах, стороною яких є АТ «ОТП Банк», зокрема, щодо договору іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007.

Крім того, заявником не надано доказів звернення до примусового виконання виконавчого напису від 16 вересня 2009 року № 7692, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто, підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і сторона, заінтересована особа (правонаступник кредитора) має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що за умовами укладеного між первісним кредитором ПАТ «ОТП Банк» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору про відступлення права вимоги № б/нвід 05 листопада 2010 року сторонами визначено, що у зв?язку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 05 листопада 2010 року клієнт ПАТ «ОТП Банк»передає та відступає фактору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звернення стягнення на заставлене майно - підпункт 1.1.1. договору.

Клієнт протягом 5 банківських днів з моменту набуття чинності чим договором зобов?язується передати за актом фактору оригінали договорів забезпечення разом з усіма змінами та доповненнями, а також інші документи, які засвідчують права, що передаються, дійсності переданого фактору вимоги (прав іпотеки/застави), які є в наявності у клієнта, та інформацію, яка є важливою для здійснення цих прав - пункт 2.1. договору.

Разом з тим, заявником ТОВ «Діджи Фінанс», як правонаступником прав ТОВ «ОТП Факторинг Україна»за договором забезпечення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження передачі, належних первісному кредитору ПАТ «ОТП Банк», прав за договором забезпечення- іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007до ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

На підставі досліджених доказів та у відповідності із встановленими фактичними обставинами справи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що заявником ТОВ «Діджи Фінанс»не підтверджено достовірними та достатніми доказами факт правонаступництва у зобов`язальних правовідносинах за договором забезпечення- іпотеки від 05 лютого 2007 року № PCL-001/006/2007, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила (пункти 127 - 130) визнала, що реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадженняяк складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що 16 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 7692 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_6 за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № ML-001/006/2007, укладеним з ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариствао «ОТП Банк», в рахунок погашення заборгованості у розмірі 102 144,08 доларів США, що станом за курсом НБУ на 16 вересня 2009 року всього гривневим еквівалентом становить 879 920,29 грн (а.с. 18).

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, чинній на час виникнення спірних відносин) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Отже, за загальним правилом, виконавчий напис, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після його видачі.

Таким чином, стягувач протягом трьох років з наступного дня після видачі виконавчого напису(16 вересня 2009 року) мав можливість реалізувати своє право на його пред`явлення до примусового виконання до 16 вересня 2012 року.

Доказів пред?явлення стягувачем до органу, який здійснює примусове виконання рішень, виконавчого напису нотаріуса протягом трьох років матеріали справи не містять і такі докази не надані заявником ТОВ «Діджи Фінанс» в обгрунтування вимог заяви про заміну сторони (стягувача у виконавчому провадженні), яка подана заявником у березні 2024 року.

Відсутні в матеріалах справи і докази переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання (у разі пред`явлення виконавчого напису до виконання), поновлення пропущеного строку.

Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені то, подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судом першої інстанції обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про те, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження та відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень (надалі АСВП) та єдиному державному реєстрі боржників, на примусовому виконанні у приватного виконавця Корольова В.В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 16 вересня 2009 року були предметом перевірки судом першої інстанції, їм надана належна оцінка, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відхиляючи вказані доводи заявника, суд першої інстанції правильно виходив із того, що із роздруківки із сервісу Автоматизованої системи виконавчого провадження, у тому числі із копії постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова В.В. про відкриття виконавчого провадженнявід 07 червня 2019 року, неможливо встановити правові підстави, на яких було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 майже через 10 років з дня видачівиконавчого напису від 16 вересня 2009 року.

Отже, доводи апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає, а тому апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: