Справа № 953/1730/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зуба Г.А.
за участю секретаря Веремійчик Р.І.,
представника позивача Морозової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, -
05.03.2024 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А.
06.03.2024 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 06.03.2024.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
09.04.2025 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про витребування у позивача доказів: оригіналу договору №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021 на підставі якого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню; та оригіналу та копію первинного бухгалтерського документу, виготовленого відповідно до вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підставі якого могли перераховуватись кошти кредиту відповідачу ОСОБА_1
№ 4008, копію ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 24-01/2022 від 24.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та копії довідкових документів до
нього, копію ДОГОВОРУ № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та копії довідкових документів до нього, посилаючись на те, що вони є підробленими.
24.05.2024 до суду надійшли пояснення представника позивача, в яких просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що Договір з ОСОБА_1 був укладений відповідно до Закону «Про електронну комерцію», а кошти кредиту надані відповідачу у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником.
27.05.2024 відповідачка надала до суду заяву про відкладення розгляду справи.
11.07.2024 до суду надійшов інформаційний лист на виконання ухвали суду, в якому зазначено, що на ім?я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 та надано виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період 15.09.2021р. по 09.01.2024р.
02.08.2024 до суду надійшло клопотання, в якому представник позивача просить поновити строк на подачу доказів та долучити виправлену Заявку на надання юридичної допомоги№ 17 від 05.01.2024.
21.08.2025 до суду надійшли заперечення, в яких відповідачка просить відмовити позивачу про долучення доказів, а саме виправленої Заявки на надання юридичної допомоги№ 17 від 05.01.2024, та клопотання про відкладення розгляду справи.
25.11.2024 до суду надійшов інформаційний лист на виконання ухвали суду, в якому зазначено, що на ім?я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_4 та надано виписку по рахунку № НОМЕР_3 за період 20.06.2021р. по 09.01.2024р.
04.12.2024 до суду надійшло клопотання, в якому відповідачка просить витребувати у позивача оригінал Договору № 4344315.
13.12.2024 відповідачка надала до суду заяву про відкладення розгляду справи.
17.12.2024 до суду надійшли заперечення на клопотання позивача від 04.12.2024 про витребування доказів, в яких представник позивача просить в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що Договір з ОСОБА_1 був укладений відповідно до Закону «Про електронну комерцію».
05.02.2025 до суду надійшла заява, в якій відповідачка просить залишити без розгляду позовну заяву.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.
07.03.2025 до суду надійшла низка клопотань від відповідачки про долучення доказів, заперечення проти позовної заяви, клопотання про визначення правового статусу відповідачки, оскільки вона є інвалідом 3 групи.
17.03.2025 до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача просить відмовити відповідачу в залученні доказів, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач обізнана про знаходження справи у суді, повідомлялась про місце і час судового засідання, неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що 20.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4344315 про надання споживчого кредиту.(а.с. 5-9).
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Відповідач зайшла на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Ч.5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Так, на підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Позивачем надано договір, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 ЗУ Про електронну комерцію).
Договір № 4344315 про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Отже, кредитний договір були укладені в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.
Відповідно до п. 4.3.1 Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Згідно п. 4.3.2. Договору, споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору.
Станом на 08.02.2024 Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.
Підпунктом 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.
24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.
Ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано відповідачу 3% річних за період 24.01.2022 по 23.02.2022 - 45 грн. 35 коп. та інфляційні витрати за лютий 2022 року 284, 80 грн.
10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.
Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будьякій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційнотелекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України- договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до Згідно п. 6 Постанови НБУ №180 від 25.12.2023 року «Про внесення змін до Положення про Кредитний реєстр Національного банку України», Кредитодавець Фонд гарантування вкладів надає до Кредитного реєстру інформацію про кредитні операції боржника, якщо загальна сума зобов?язань (сукупний борг боржника) дорівнює 50 тисяч гривень і більше (або еквівалент цієї суми в іноземній валюті за офіційним курсом Національного банку, установленим на перший робочий день місяця, наступного за звітним), і надалі до повного припинення зобов?язань цього боржника.
Разом із тим, невнесення ТОВ «Авентус Україна» зобов?язання відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315 до кредитного реєстру жодним чином не впливає на зобов?язання ОСОБА_1 в частині повернення кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315,
Щодо посилань відповідача на не правомочність укладання договорів факторингу суд зазначає наступне.
Так, 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.
10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.
З листа НБУ від 06.01.2025, наданого до суду відповідачем, вбачається, що попереднім найменуванням ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬВЕР ІНВЕСТМЕНТ", зміна найменування відповідно до відомостей з ЄДР відбулася 05.09.2022. ТОВ "СІЛЬВЕР ІНВЕСТМЕНТ" унесене до ДРФУ 18.10.2021. Згідно із рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку від 18.10.2021 № 21/3097-пк, на підставі поданих ТОВ "СІЛЬВЕР ІНВЕСТМЕНТ" документів, визначених
Положенням № 273 ТОВ "СІЛЬВЕР ІНВЕСТМЕНТ" було видано ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а саме на: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу. В подальшому, на підставі поданої ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заяви, відповідно до рішення Комітету від 02.05.2023 № 21/807-рк, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було анульовано ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг з фінансового лізингу. На підставі поданої ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заяви, відповідно до рішення Комітету від 07.06.2024 № 21/591-рк ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" було погоджено зміни обсягу ліцензії (звуження) на діяльність фінансової компанії, а саме виключення з такої ліцензії фінансової послуги - факторинг.
Згідно із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.02.2017 № 756, на підставі документів, поданих ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)*, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 24.09.2019 № 1860, на підставі документів, поданих ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу. В подальшому, на підставі поданої ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" заяви с відповідно до
рішення Комітету від 07.06.2024 № 21/592-рк ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА"

було погоджено зміни обсягу ліцензії (звуження) на діяльність фінансової компанії, а саме виключення з такої ліцензії фінансової послуги - факторинг.

Попереднім найменуванням ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (код за ) було ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КРЕДЕКС ФІНАНС" (далі - ТОВ "КРЕДЕКС ФІНАНС"), зміна найменування відповідно до відомостей з ЄДР відбулася 09.08.2018. ТОВ "КРЕДЕКС ФІНАНС" було унесене до ДРФУ 04.02.2010.

Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від 30.03.2017 № 833, на підставі документів, поданих ТОВ "КРЕДЕКС ФІНАНС відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), ТОВ "КРЕДЕКС ФІНАНС" було видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансової послуги (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу.

Згідно із розпорядженням Нацкомфінпослуг від 19.03.2019 № 384, на підставі документів, поданих ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було видано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та надання послуг з фінансового лізингу. В подальшому, на підставі поданої ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заяви, відповідно до рішення Комітету від 20.04.2023 № 21/734-рк у ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" було відкликано (анульовано) ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) надання коштів у позику, в тому числі 1 на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, та виключено відомості про ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" з ДРФУ.

Тобто, як встановлено судом, договори про відступлення прав вимоги укладені відповідно до наданих ліцензій та в межах строку їх дії, рішень щодо визнання вказаних договорів нечинними матеріали справи не містять.

Крім того, статус інваліда 3 групи не звільняє відповідача від зобов?язання повернення кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 17000, 00 гривень. В обґрунтування якої додано договір про надання правової допомоги № 02-01/2023, заявку на надання юридичної допомоги № 17 від 07.02.2024, укладеному між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС, платіжною інструкцією № 413000006 від 09.02.2024, витягом з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024.

02.08.2024 до суду надійшла заява від позивача, в якій зазначає, що заявка на надання юридичної допомоги № 17 від 07.02.2024 містить технічну помилку, а саме в зазначені дати, просить вважати вірною дату 05.01.2024 та залучити заявку на надання юридичної допомоги № 17 від 05.01.2024.

Відповідач заперечувала проти залучення заявки на надання юридичної допомоги № 17 від 05.01.2024.

Так, до позовної заяви долучено Заявку на надання юридичної допомоги № 17 від 07.02.2024 року, яка містить технічну помилку, а саме замість дати 05.01.2024 року вказано 07.02.2024 року.

Позивачем залучено заявку на надання юридичної допомоги № 17 від 05.01.2024, яка містить перелік послуг, які плануються надати адвокатським об`єднанням клієнту.

Після чого було підписано витяг із Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Надані документи відповідно до положень ст. 15, 77 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис виконаних робіт (наданих послуг).

Отже, вимога про розподіл судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 7000,00 гривень, що в даному випадку є співрозмірним розміром, та враховуючи складність вказаної справи, та те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а тому в іншій частині вказаної вимоги слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 625, 629, 1050 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10-13,76-81,89,133,137,141,264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 4344315 від 20.06.2021 у розмірі 58714 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн., 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 (сім тисяч) грн., 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28.03.2025.

Суддя - Г.А. Зуб