Справа № 716/387/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2025 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Шевчук Р.М.,

секретаря судових засідань Шпаковської К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Данищук Василь Вячеславович, до Територіальної громади міста Заставна в особі Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідної сестри - ОСОБА_2 .

Вказувала, що підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою є та обставина, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належне майно, яке залишилось після смерті її доньки ОСОБА_3 , а саме: житловий будинок та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку.

Зазначає, що вона є спадкоємицею за законом та з метою оформлення спадщини звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, оскільки вона зверталася до суду їз заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою спадкодавицею, оскільки, при її зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено, що необхідно подати документи, що підтверджують родинні відносини, однак таких документів вона на час звернення до нотаріуса не мала, тому вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а тому вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.03.2025 року по даній цивільній справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Данищук В.В. в підготовче засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності. Позов підтримують повністю.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 - мати спадкодавиці, що стверджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Позивач є спадкоємцем за законом, п`ятої черги, факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачкою вбачається з рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.11.2024 року за № 716/2043/24 яким було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 як двоюрідних сестер (а.с. 16-17).

Інших спадкоємців, немає, зазначене вбачається з копії матеріалів спадкової справи за № 7/2025 від 10 січня 2025 року (а.с.29-38).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частина 1 ст.1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

27 січня 2025 року ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Малітовської Т.М. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 січня 2025 року.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до Заставнівського районного суду Чернівецької області з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавицею, ОСОБА_2 , що в свою чергу, зумовило пропуск строку позивачкою для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 26.11.2024 року вказану заяву було задоволено та встановлено факт родинних відносин між спадкодавицею ОСОБА_2 , та позивачкою, вказане рішення набрало законної сили 27.12.2024 року, позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 27.01 2025 року.

Вищевказана обставина стала перешкодою для позивачки для своєчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідної сестри.

Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України і у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.

Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно.

Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком.

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.

Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція визначає ряд основоположних прав і свобод, а саме не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32).

При ухваленні рішення в даній конкретній справі суд визнає поважною причину пропуску строку позивачем для подання заяви про прийняття спадщини та враховує те, що відповідач визнав позовні вимоги, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, незначний пропуск позивачем визначеного ст. 1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, суд, беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з метою захисту законних прав та інтересів ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 76-89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю три місяці з дати набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.04.2025 року.

Суддя Шевчук Р.М.