П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Київ

справа № 760/7443/23

провадження №22-ц/824/2011/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 24 червня 2024 року,ухвалене у складі судді Жовноватюк В.С.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати договір № 20211214 від 14 грудня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 оплату за договором у розмірі 204792 грн.; стягнути пеню за перевищення строку на виготовлення виробів в розмірі 20479,20 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 14 грудня 2021 року між сторонами був укладений договір на виготовлення та встановлення мебельних виробів, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виготовити та встановити вироби згідно Специфікації, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби.

Загальна вартість виробів, що виготовляється за договором, складає 171612 грн., що еквівалентно 6356 доларів США., вартість зі знижкою складає 151200 грн., що еквівалентно 5600 доларів США.

Згідно додатку № 2 до договору 14 грудня 2021 року позивачем було передано відповідачу грошові кошти в сумі 5600 доларів США.

За умовами договору календарний план виготовлення меблів - термін підготовки та виготовлення меблів становить 15 днів. Термін виготовлення та встановлення виробів становить 62 дні. Відповідно до додатків, загальний термін підготовки, виготовлення та встановлення виробів становить 77 днів, тобто кінцевим терміном виконання умов договору є 1 березня 2022 року.

Незважаючи на обставини форс-мажору, відповідно до додатку 2.2 до договору, станом на 21 лютого 2022 року, меблі мали бути виготовлені, але ще не встановлені, тобто фактично нічого не заважає і не заважало передати виготовлені меблі замовнику, проте до цього часу жодного підтвердження хоча б часткового виконання договору у позивача немає.

Сума коштів сплачених позивачем відповідно до умов договору, та які мають бути повернуті відповідачем, станом на 29 березня 2023 року, виходячи із курсу долара, становить 204792 грн.

Станом на 29 березня 2023 року термін перевищення строку на виготовлення виробів становить 394 дня, тобто пеня за перевищення терміну становить 2206 доларів США, проте в п.8.4 договору зазначено, що максимальній розмір пені не може перевищувати 10% від вартості виробу, що становить 560 доларів США, що за курсом НБУ становить 20479,20 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 24 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 204792 грн., пеню у розмірі 20479,20 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції помилково виходив з того, що між сторонами укладено договір підряду, кошти на виконання якого сплачено позивачем в повному обсязі. При цьому, суд залишив поза увагою доводи відповідача щодо недосягнення між сторонами основних умов договору, що свідчить про фактичну відсутність між сторонами договірних відносин.

Крім того, суд першої інстанції зробив невідповідні висновки з тверджень позивача, який в ході його допиту в якості свідка повністю визнав той факт, що не передавав відповідачу жодних грошових коштів та був впевнений, що замовляє меблі не у ФОП ОСОБА_2 , а у ТОВ «Вавілон», а з самим ОСОБА_3 не зустрічався.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 адвокат Марченков О.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване без змін.

У судовому засіданні представник відповідача ФОП ОСОБА_2 - адвокат Біліченко В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Марченков О.І. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 14 грудня 2021 року ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) уклали договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів №20211214.

Предметом договору є зобов`язання виконавця виготовити та встановити вироби згідно Специфікації (Додаток 1 до Договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби (п.1.1. договору).

Пунктом 3.2. договору визначено, що загальна вартість виробів, що виготовляються за договором, складає 171612 грн без ПДВ, що еквівалентно 6356 доларів США. Вартість виробів зі знижкою складає 151200 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 доларів США.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що оплату робіт виконавця замовник здійснює в готівковому або безготівковому порядку такими частини: попередня оплата становить 100% від суми, що зазначена в пункті 3.2 цього договору, в розмірі 151200 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 доларів США, не пізніше дня підписання договору.

Порядок та строки проведення робіт за цим договором визначені в Додатках №№2/1 та 2/2, як невід`ємними частинами цього договору.

У додатку №1 до договору №20211214 від 14 грудня 2021 року сторонами погоджено Специфікацію, про що свідчать підписи обох сторін Договору.

Відповідно до даних Додатку №2 до Договору №20211214 від 14 грудня 2021 року позивач сплатив кошти в розмірі 151200,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 5600 доларів США, що також засвідчено підписами замовника та виконавця знизу додатку.

У ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що меблі відповідно до Специфікації за вказаним договором ФОП ОСОБА_2 виготовлені не були.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами укладено договір побутового підряду, у відповідності до умов якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний виготовити меблі за замовленням позивача та у відповідності до погоджених умов, а позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу. Позивач свій обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі оплати замовлення виконав у повному обсязі, натомість відповідач, порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт/надання послуг у відповідності до погоджених умов договору та Специфікації.

Оскільки є доведеним факт порушення з боку відповідача договірних зобов`язань в частині виготовлення, поставки, встановлення меблів, та ці обставини не спростовано відповідачем, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім коштів при укладенні договору. Крім того, умовами договору від 14 грудня 2021 року, зокрема п.4.4 передбачено стягнення пені за перевищення строків виготовлення та встановлення продукції, розмір якої становить 0,1% від ціни виробу за кожен день перевищення терміну, встановленого в додатку 2/2 до договору. Максимальний розмір пені не може перевищувати 10% від вартості виробу. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, наявні підстави для задоволення вимог в частині стягнення пені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Основні зобов`язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договорів у відповідача - це виготовлення, поставка та монтаж меблів (товару/виробу), а у позивача, - прийняття виробу та оплата його вартості.

Згідно статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування

Зазначені вище положення ЦК України повністю кореспондуються із положеннями ч. 2, 3 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договір побутового підряду, у відповідності до умов яких ФОП ОСОБА_2 був зобов`язаний виготовити меблі за замовленням позивача та у відповідності до погоджених умов, а позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо укладення між сторонами договору побутового підряду, є безпідставними і спростовуються наявними в справі документами.

Так, підписаний сторонами договір на виготовлення та встановлення меблевих виробів є договором побутового підряду, згідно з умовами якого ОСОБА_2 як особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язався виготовити та встановити вироби згідно Специфікації, а замовник ОСОБА_1 зобов`язувався прийняти та оплатити виготовлені та встановлені вироби.

Істотними умовами договору побутового підряду є: 1) предмет договору; 2) розмір плати за договором; 3) строки виконання робіт.

Договір складений у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін ( п.12.1 договору).

Пунктом 12.7 договору на виготовлення та встановлення меблевих виробів визначено, що додатки до договору є його невід`ємними частинами, якщо вони оформлені письмово та підписані повноважними представниками сторін.

Специфікація, яка міститься в додатку № 1 до договору № 20211214 від 14 грудня 2021 року, а також додаток № 2 до договору, який містить інформацію щодо проведених розрахунків, додаток № 2/1 та додаток № 2/2, в якому міститься строк виотовлення виробів.

Договір та додатки до договору, які містять інформацію щодо всіх істотних умов договору побутового підряду, підписані сторонами договору, підпис у договорі та додатках до нього відповідачем не заперечується.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 досягли згоди щодо всіх істотних умов договору побутового підряду, підписавши договір та додатку до нього.

Судом також установлено, що позивач свій обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі оплати замовлення виконав у повному обсязі, натомість, відповідач, порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та якісного виконання робіт/надання послуг у відповідності до погоджених умов Договору та Специфікації.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що кошти за договором, які просить повернути позивач, ФОП ОСОБА_2 не отримував, є безпідставними та не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки спростовуються текстом договору та додатком № 2 до договору, який містить інформацію щодо проведених при укладенні договору розрахунків.

Відповідно до п.3.3 та п.3.3.1 договору, оплату робіт виконавця замовник здійснює в готівковому або безготівковому порядку такими частинами: попередня оплата становить 100% від суми, що зазначена в п.3.2 цього договору, в розмірі 151200 грн. без ПДВ, що еквівалентно 5600 доларів США, не пізніше дня підписання договору.

Зазначені умови договору та додаток № 2 до договору дають підстави стверджувати, що оплату замовник провів в день підписання договору, при цьому отримавши свій екземпляр договору, оригінал якого був досліджений судом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача відсутній обов`язок по виконанню договору на виготовлення та встановлення меблевих виробів, оскільки він кошти не отримував, суду, у передбаченому ст. ст.12, 81 ЦК України порядку, суду не надано. Договір, укладений між сторонами на виготовлення та встановлення меблевих виробів, недійсним визнаний не був.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не врахована заява відповідача до Броварського районного управління поліції від 6 листопада 2023 року про вчинення кримінального правопорушення (щодо заволодіння третіми особами, а саме ТОВ «Вавілон Компані» грошовими коштами, належними позивачеві) не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі така заява, при наявності укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який виконаний останнім, не звільняє відповідача як виконавця від відповідальності за невиконання умов договору.

Відповідно, встановивши, що умови договору побутового підряду ФОП ОСОБА_2 не були виконані, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок повернення коштів 204792 грн. та пені, стягнення та розмір якої передбачено п.8.4 договору, в сумі 20479,20 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Колегія суддів вважає, що рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 24 червня 2024 року ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 1 квітня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус