Справа № 359/8645/24
Провадження №2/359/575/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Короля Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2024 року адвокат Самодерженкова Т.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з позовом (а.с.1-12), у якому просив суд зобов`язати АТ «Креді Агріколь Банк» надати розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1/3675530 від 03.06.2019 року, визнати припиненим дію пункту п.п..1.5.1. п.1.5. кредитного договору № 1/3675530 від 03.06.2019 року, зобов`язати АТ «Креді Агріколь Банк» здійснити перерахунок заборгованості по спірному кредитному договору та зарахувати вже сплачені ОСОБА_1 кошти 03.11.2022 року у сумі 10684,10 грн., ПАТ «УСГ» 25.05.2020 р. у сумі 16000,28грн. на користь фізичної особи - Страхувальника ОСОБА_2 , сплачених платіжною квитанцією від 15.07.2024 року код квитанції 4054-2601-5935-8261 на суму 39356,78 грн., виключивши з заборгованості суму нарахованих відсотків починаючи з 26 жовтня 2022 року та стягнути на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», 03 червня 2019 року був укладений договір споживчого кредитування № 1/3675530 на придбання автомобіля. За умовами кредитного Договору АТ «Креді Агріколь Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1012505,00 гривень. В свою чергу, ОСОБА_1 зобов`язався до 02 червня 2024 року повертати кредит частинами шляхом сплати щомісячних платежів, згідно графіку погашення кредиту, а також сплачувати відсотки за користування кредитом. Станом на 22 лютого 2022 року позивач не мав простроченої заборгованості за періодичними платежем по кредитному договору. У зв`язку з початком російської агресії, відділення банку Відповідача припинили свою роботу, що унеможливило внесення через касу відділення періодичних платежів. Відділення банку № 5, в якому був оформлений споживчий кредит розпочало працювати тільки у липні 2022 року. У липні 2022 року позивач звернувся до менеджерів, заповнив анкету, що до реструктуризації кредиту. Але відповіді не отримав. Тільки з матеріалів судової справи № 359/864/23 позивачу відомо, що підставою відмови у реструктуризації. Рішення Бориспільського міськрайонного суду у справі 359/864/23 з позивача на користь АТ «Креді Агріколь Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 465301 гривень 88 копійок та витрати на оплату судового збору у розмірі 6979 гривень 53 копійки. Розрахунок суми заборгованості був зазначений з урахуванням частки кредиту, термін погашення якого ще не настав. Підставами стягнення зазначена ч.2 ст.1050 ЦК України. Не зважаючи на прийняте судове рішення, та вимогу в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України відповідач продовжує нарахування відсотків за користування кредитом станом на день подачі цього позову.

Відповідачем 03.11.2022 року було здійснено списання грошових коштів у сумі 10684,10 грн. Постановою від 22.04.2024 року приватного виконавця Колодчука С.В. накладено арешт на грошові кошти які належать боржнику. 23.05.2024 року відповідач не зважаючи на наявне виконавче провадження та накладений арешт на рахунки у без акцептному порядку стягує 16000,85 грн. з рахунку відкритого на ім`я позивача, які Позивач отримав від ПАТ «СК «УСГ». 15.06.2024 року на виконання рішення суду по справі №359/864/23 та виконавчого листа Позивачем була перерахована сума 39356.78 грн. на рахунок відповідача. Таким чином, позивач після Вимоги про дострокове погашення кредиту від 25.10.2022 року на користь відповідача в рахунок заборгованості перерахував 10684,10 грн., 16000,85 грн, 39356.78 грн, разом складає 66 041,73 грн. Оскільки Позивач не мав іншої заборгованості, окрім заборгованості перед Відповідачем відповідно до рішення суду, за яким здійснюється виконавче провадження у розмірі 465301 гривень 88 копійок та витрати на оплату судового збору у розмірі 6979 гривень 53 копійки, то сума боргу за судовим рішенням в частині стягнення боргу у сумі 465301 гривень 88 копійок з врахуванням здійснених виплат повинна складати 399 260,15 грн. 07.05.2024 року в системи мобільного додатку СА+ станом на цю дату з`явилась заборгованість за кредитним договором 541930 грн., залишок тілу кредиту -366 356,55 грн., сума до повного погашення зазначена 546650,72 грн.

06 серпня 2024 працівником Відповідача була надана довідка про стан заборгованості за споживчим кредитом за договором № 1/3675530 від 03.06.2019 року, де загальна сума заборгованості складає 527248,83 грн., та обґрунтування розрахунок на 4 аркушах. З розрахунку та виписки заборгованості не можливо встановити підстави нарахування такої суми боргу. Як вже було зазначено вище, судовим рішенням було стягнуто з Позивача суму простроченої заборгованості та суму кредиту строк повернення, якої не настав. З урахування вище наведених платежів з погашення заборгованості повинна складати не суму в розмірі 527248,83 грн., а суму в розмірі 399 260,15 грн. Таким чином, Відповідачем порушується право Позивача на отримання достовірної інформації з заборгованості за кредитом, відбувається нарахування неіснуючої заборгованості перед Відповідачем та стягнення грошових коштів з рахунків Позивача в спосіб не передбачений законом та не на виконання рішення суду.

16 серпня 2024 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.67).

03 вересня 2024 року через систему документообігу «Електронний суд» на адресу Бориспільського міськрайонного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.73-76), відповідно до якого представник заперечив, щодо заявлених позовних вимог та просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Обґрунтовує тим, що позивач не погоджується із діями Банку. Що змусило його подати позовну заяву про захист прав споживача, заперечення на доводи позовної заяви в наступному: щодо списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 в сумі 10684,00 грн. що відкритий в АТ Креді Агріколь Банк, повідомляємо наступне, у відповідності до п. 2.8 кредитного договору позивач надав Банку право, в разі порушення зобов`язань по кредитному договору на договірне списання з відкритого рахунку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в черговості визначеною в п.2.7 кредитного договору. Даний платіж врахований в рішенні суду від 07.06.2023 року (справа №359/864/23). Щодо страхового відшкодування: 22.05.2024 року від страхової компанії ПАТ СК «УСГ» надійшли кошти в розмірі 16000,28 грн., як страхове відшкодування. Відповідно до п. 3.3.5 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року вигодонабувачем за договором страхування повинен бути вказаний Банк. Рішення про використання страхового відшкодування приймається Банком. Дані кошти зараховано на погашення кредитної заборгованості в черговості визначеній п.2.7 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року. Дані кошти не можуть бути ідентифіковані як часткове виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2023 року у справі №359/864/23, адже мають інше призначення, а саме «страх.відшк.28-0102-20-00224 в25.05.20 стр.акт СТОКА-12984/1 в 21.05.204: ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 ». Щодо питання реструктуризації, Банком передбачені інструменти врегулювання простроченої заборгованості як реструктуризація заборгованості. Будь-які зміни, доповнення, додаткові угоди до кредитних договорів мають розглядатись сторонами, виходячи з позицій логічності, прагматичності і результативності, отже реструктуризація заборгованості має проводитись на взаємовигідних умовах для обох сторін. Щодо нарахування відсотків то чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

19 вересня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.84).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, послались на необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 03 червня 2019 року був укладений договір споживчого кредитування № 1/3675530 (а.с.22-31).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує: 1.5.1. Щомісячно процентну винагороду за користування кредитом в наступному розмірі: (і) протягом періоду з 03.06.2019 року по 02.06.2020 року включно - за ставкою 0,01% річних (фіксована процентна ставка); (іі) починаючи з 03.06.2020 року до закінчення строку дії Договору - за ставкою 17,99% річних (фіксована процентна ставка).

07 червня 2023 року заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 465301 грн. 88 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 6979 грн. 53 коп. (а.с.39-41).

Крім того, вказаним судовим рішенням встановлено, що вказана заборгованість позивача існувала станом на 23 грудня 2022 року.

22 квітня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Колодчуком С.В. у виконавчому провадження №74827620, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних на кошти/електронні гроші рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду від 07 червня 2023 року ОСОБА_1 було виконане у повному обсязі, а саме останнім на користь банку перераховано суму у розмірі 472,281.41 грн., вказана обставина підтверджується, що підтверджується випискою по рахунку платежу клієнта № НОМЕР_3 , який відкритий у відповідності до п.п.2.6 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року.

Відповідно до платіжної інструкції №68969 від 22.05.2024 року, ПАТ «СК «УСГ» перерахувала на рахунок Банку АТ «Креді Агріколь Банк», що є стягувачом в даному виконавчому проваджені, страхове відшкодування у сумі 16000,28 грн. (а.с.16).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони спірного договору погодили, що починаючи з 03.06.2020 до закінчення строку дії Договору (до 02.06.2024 року п.1.1 Договору) процентна ставка складає 17,99% річних. Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 07 червня 2023 року з ОСОБА_1 стягнено заборгованість яка існувала станом на 23 грудня 2022 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі за N 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Таким чином, зважаючи на викладене вище суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання припиненим дію пунктів п.п.1.5.1. п.1.5 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року, при цьому виходить з того, що кредитний договір був підписаний позивачем без жодних застережень, йому було роз`яснено та зрозуміло всі положення й умови вищевказаного договору, сукупна вартість кредиту та нарахування процентів, винагороди, комісії міститься в кредитному договорі, який позивач підписав, чим фактично прийняв умови кредитного договору, ніяких зауважень та заперечень не мав; крім того, ОСОБА_1 протягом тривалого часу виконував свої зобов`язання за кредитним договором №1/3675530 від 03.06.2019 року, що вказує на його визнання та розуміння з боку останнього.

Щодо вимоги про зобов`язання АТ «Креді Агріколь Банк» здійснити перерахунок заборгованості по спірному кредитному договору, зарахувавши вже сплачені ОСОБА_1 кошти 10684,10 грн., 16000,85 грн, 39356.78 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 1071 Цивільного кодексу України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

22.05.2024 року від страхової компанії ПАТ СК «УСГ» надійшли кошти в розмірі 16000,28 грн., як страхове відшкодування.

Відповідно до п. 3.3.5 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року вигодонабувачем за договором страхування повинен бути вказаний Банк.

Рішення про використання страхового відшкодування приймається Банком.

Згідно до п. 2.7 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Банку у такій черговості: прострочена до повернення сума кредиту; прострочені проценти за користування кредитом; нарахована сума кредиту (поточний платіж згідно Графіка платежів за кредитом); нараховані проценти за користування кредитом (поточний платіж згідно Графіка платежів за кредитом); неустойка (штраф, пеня).

Вказані кошти зараховано на погашення кредитної заборгованості в черговості визначеній п.2.7 кредитного договору №1/3675530 від 03.06.2019 року.

Дані кошти не можуть бути ідентифіковані як часткове виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2023 року у справі №359/864/23, адже мають інше призначення, а саме «страх.відшк.28-0102-20-00224 в25.05.20 стр.акт СТОКА-12984/1 в 21.05.204: ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 ».

Щодо сплаченої позивачем суми у розмірі 39356,78 грн., то як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_1 , вона була врахована відповідачем в рахунок часткової сплати заборгованості за судовим рішення по справі №359/864/23 та виконавчому листі виданому 08.04.2024 року.

Враховуючи вище вказане підстави для перерахунок заборгованості по спірному кредитному договору судом не встановлено.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання АТ «Креді Агріколь Банк» надати розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1/3675530 від 03.06.2019 року, оскільки вказана вимога відповідачем виконана добровільно та вказаний розрахунок міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст.. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із ст..263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із чим, не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно зі ст.. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому і понесені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 березня 2025 року.

Суддя Чирка С.С.