Провадження № 2-о/761/76/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересована особа: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 р. ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» звернулось до суду із заявою, заінтересована особа: Територіальна громада м.Києва в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що до нього перейшли всі права ПАТ «Єврогазбанк» в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав за кредитним договором № 154-211008 від 21.10.2008 р. та договором іпотеки 469-010710/І від 01.07.2010 р. ОСОБА_1 , як новий власник нерухомого майна, прийняв на себе всі права та обов`язки попереднього іпотекодавця ПП «Розбудова» за вказаним договором іпотеки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, спадкова справа заведена 21.04.2021 р., місце заведення - м.Київ, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М.С. 31.08.2021 р. заявником було направлено приватному нотаріусу претензію кредитора спадкоємцям померлого ОСОБА_1 , однак жодної інформації від приватного нотаріуса не надходило. Заявник вказує, що з часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_1 як у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, так і станом на час звернення до суду з даною заявою, ніхто із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не звертався. Крім того, в подальшому прав на спадкове майно після померлого ОСОБА_1 ніким не заявлялося. За вказаних обставин, а також зважаючи на те, що з часу відкриття спадщини пройшло вже більше року, заявник, посилаючись на положення ст. 1277 ЦК України, просить заяву задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 04.07.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в самій заяві.

Представник Київської міської ради в судовому засіданні проти вимог заперечив з підстав викладених в його письмових поясненнях.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 10.08.2015 р. рішенням Господарського суду м.Києва у справі № 910/13584/15 стягнуто з ПП «Розбудова» на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором від 21.10.2008 р. № 154-211008, а саме: 5474799,69 грн - заборгованість за кредитом, 597304,23 грн - заборгованість зі сплати відсотків, 149495,74 грн - пеня.

25.08.2015 р. на виконання вказаного рішення суду Господарським судом м.Києва було видано наказ.

Зазначений наказ в примусовому порядку виконано не було та повернуто відповідним органом ВДВС стягувачу.

З наданих суду доказів вбачається, що на даний час зазначена заборгованість не стягнута.

Крім того, рішенням Господарського суду м.Києва від 18.02.2016 р. у справі № 910/22530/15 за позовом ПАТ «Єврогазбанк» до ПП «Розбудова», з метою погашення вказаної заборгованості за кредитом було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 469-010710/І від 01.07.2010 р., а саме на нежиле приміщення за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, 100 (літера «Б»).

01.08.2019 р. відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1237 від 20.05.2019 р. відбулись відкриті торги (голландський аукціон) щодо реалізації права вимоги за лотом № GL8N24233, до якого були включені права вимоги боргу за кредитним договором № 154-211008 від 21.10.2008 р.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № UA-EA-2019-07-25-000107-b від 01.08.2019 р. переможцем стало ТОВ «ФК «Веста».

В подальшому між ПАТ «Єврогазбанк» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 10.09.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В. за реєстровим № 1840, згідно з яким права вимоги за кредитним договором № 154-211008 від 21.10.2008 р., укладеним між ПАТ «Єврогазбанк» та ПП «Розбудова», а також майнові права за договором, що забезпечує виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, а саме: договором іпотеки № 469-010710/І від 01.07.2010 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. (реєстровий № 800), перейшли до ТОВ «ФК «Веста».

06.08.2019 р. загальними зборами учасників ТОВ «ФК «Веста» було прийняте рішення про перейменування ТОВ «ФК «Веста» на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із внесенням змін до Статуту Товариства та погодженням Статуту Товариства у новій редакції.

Отже, суд вважає встановленим, що до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшли права ПАТ «Єврогазбанк» відносно ПП «Розбудова» в обсязі й на умовах визначених кредитним договором №154-211008 від 21.10.2008 р. та договором іпотеки №469- 010710/І від 01.07.2010 р., що були укладені між ними.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є іпотекодержателем за договором іпотеки № 469-010710/I від 01.07.2010 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В., за реєстровим № 800 (номер запису про іпотеку 3418732).

Разом з тим, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на предмет іпотеки - нежилу споруду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., за реєстровим № 1129 (номер запису про право власності 17770004).

Водночас, відповідності до ч.1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Отже, ОСОБА_1 , в силу вказаних норм закону, як новий власник нерухомого майна, прийняв на себе всі права та обов`язки попереднього іпотекодавця за договором іпотеки № 469- 010710/І від 01.07.2010 р.

Маючи намір реалізувати своє право на отримання коштів за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 10.09.2019 р., шляхом продажу іпотечного нерухомого майна, а саме нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , заявник з`ясував, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Щодо його майна, 21.04.2021 р., була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 64692047 від 13.05.2021 р.

В свою чергу, у відповідності до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Як передбачено вимогами ст.ст. 1270, 1272, 1274 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

При цьому, частиною 2 статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

31.08.2021 р. від ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» приватному нотаріусу було направлено претензію кредитора до спадкоємців померлого ОСОБА_1 .

Зі спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_1 , отриманої від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксової М.С. на виконання ухвали від 04.07.2024 р., судом встановлено, що вказана справа була заведена 21.04.2021 р., але троє спадкоємців першої черги за законом, а саме син померлого ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 відмовилися в передбаченому законом порядку від прийняття спадщини. Будь-які інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса не звертались.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

За приписами частинами 2-5 цієї статті заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 ЦК України.

При цьому, згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 24.07.2020 р. у справі № 757/31284/20-к, поряд з іншим нерухомим майном, накладено арешт із забороною розпорядження вказаним майном, в тому числі на нежилу споруду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), що належить ОСОБА_1 .

Також цією ухвалою слідчого судді встановлено, що вказане нерухоме майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, і тому є предметом кримінального правопорушення та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000033.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 11 цієї ж статті КПК, визначено, що Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна у кримінальному провадження, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з урахуванням вказаних положень КПК України та встановлених обставин справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про неможливість задоволення вимог заявника про визнання спадщини відумерлою відносно нежилої споруди, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, буд.100 (літера «Б»), яка належить ОСОБА_1 , оскільки вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, на нього з ціллю забезпечення кримінального провадження накладено арешт із забороною розпорядження ним, а тому зазначені вимоги є передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: