Справа № 712/951/25
Провадження № 2/712/1542/25
31 березня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Глущенко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в особі свого представника Канак М.С. звернулось до Соснівського районного суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 76447348 в загальній сумі 21 200 грн, а також судові витрати у справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.08.2023 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір позики № 76447348, на підставі якого відповідач отримала кредитні кошти в загальній сумі 5 300 грн та зобов`язалась їх повернути, сплативши плату за користування кредитом. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 76447348 від 29.08.2023 на загальну суму 21 200 грн, із яких 5 300 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 15 900 грн - заборгованість за відсотками (відповідно до додаткової угоди №20 до договору факторингу № 14/06/21 від 16.06.2021 та витягу з реєстру боржників № 17 до договору факторингу № 14/06/21 від 16.06.2021).
Оскільки відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Від відповідача заперечень проти позову не надходило.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення вказаних в мотивувальній частині недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали позивачем.
На виконання ухвали суду 07.02.2025 представником позивача Совою Ю.М. подано заяву про усунення недоліків, в якій остання вказала, що станом на 06.02.2025 позивач не отримав від первісного кредитора первинних бухгалтерських документів щодо перерахування позики відповідачу, і як тільки позивач отримає решту запитуваних документів їх буде надано суду окремим клопотанням.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.02.2025 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Канак М.С. в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви зазначивши, що у випадку неявки в судове засідання відповідача просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судової повістки-повідомлення за зареєстрованим місцем проживання засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ЦПК України. Крім того, додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи шляхом направлення смс-повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону НОМЕР_1 .
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явилась в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно із договором позики від 29.08.2023 № 76447348 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику позику в розмірі 5 300 грн, строком на 30 днів. Позичальник (відповідач) у свою чергу зобов`язувалася повернути кредит у строк до 28.09.2023 та сплатити відсотки за базовою процентною ставкою за користування позикою 2,5 % на день.
Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на набуття права вимоги за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зазначає, що відповідно до реєстру боржників № 17 від 27.02.2024 та вказаного договору позивач набув право грошової вимоги до позивача.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за договором позики в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 ЦК України.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 30.06.2023 у справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_1 отримала від первісного кредитора грошові кошти за договором позики № 76447348 від 29.08.2023 в сумі 5 300 грн, однак внаслідок невиконання зобов`язання у відповідача утворилася заборгованість в загальній сумі 21 200 грн, із яких 5 300 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 15 900 грн - заборгованість за відсотками. Проте в позовній заяві не зазначені обставини, якими обґрунтовується надання відповідачу ОСОБА_1 первісним кредитором позичених коштів та не зазначені докази про перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , як це передбачено договором.
Станом на день ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні належні докази, у тому числі первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів за договором позики № 76447348 від 29.08.2023, укладеного між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують, що первісним кредитором були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором позики, а відповідач ці кошти отримав.
При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, що було здійснено всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, а також позивачем не було заявлено клопотання про витребування таких доказів судом.
Зважаючи на те, що позивачем усупереч ст. 12, 81 ЦПК України за допомогою належних доказів не підтверджено розмір заборгованості, заявлений до стягнення, тому наведене унеможливлює перевірити обґрунтованість позовних вимог у цій частині на предмет їх достовірності та встановити розмір цієї заборгованості.
З огляду на вказане, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 31.03.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження за адресою: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар