У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2025 Справа №607/6375/25 Провадження №2-з/607/20/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря с/з Кочмар С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Степанова Олена Вікторівна про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Степанову Олену Вікторівну звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , в якому просить суд перевести на ОСОБА_1 права покупця за договором купівлі-продажу від 15 жовтня 2024 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом із позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 за реєстраційним номером 040.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що предметом спору є вимога про переведення на ОСОБА_1 прав покупця за договором купівлі-продажу від 15 жовтня 2024 року укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Оскільки позивач, є особою, яка відповідно до ст. 362 Цивільного кодексу України, як власник 1/2 частки будинку за адресом АДРЕСА_1 , має переважне право на придбання 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_1 . Однак, Відповідач порушивши переважне право Позивача на придбання частки, уклавши договір купівлі-продажу з третьою особою в наслідок чого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт зареєстровано як Медова 21/1 реєстраційний номер 040, хоча по факту це є 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, існує велика ймовірність того, що спірна 1/2 житлового будинку може бути знову відчужена іншим особам, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до втрати Позивачем переважного права на придбання нерухомого майна у зв`язку з його переходом до іншої особи, що позбавить Позивача ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом якого він звернувся. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено заборону вчиняти певні дії. При цьому, відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі акту приймання-передачі, серія та номер: 1, виданий: 26.11.2011, видавник: ОСОБА_4 / ОСОБА_1 Договір спільної діяльності, серія та номер: б/н, виданий: 11.10.2011, видавник: СТОРОНИ ДОГОВОРУ декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ТП, виданий: 26.11.2011, видавник: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №143908801 від 03.11.2018, ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу, ВРО 310159, що посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Білецькою Н.А. та зареєстрований за номером № 5779.

В подальшому, ОСОБА_2 набув право власності на закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_2 , підстава для внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 75432113 від 08.10.2024 10:14:19, ОСОБА_5 , Купчинецька сільська рада, Тернопільська область.

15.10.2024 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л. було посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, за змістом якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняла та сплатила ціну зазначену у розділі 2 даного договору, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :12:006:0070, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,0069 га та розташований на ній житловий будинок, котрий знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак, вивчивши надані представником позивача докази в підтвердження своїх доводів щодо необхідності забезпечення позову, Суд не знаходить підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, оскільки як вбачається із досліджених доказів, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2024 відчужив належний йому на праві приватної власності цілий об`єкт нерухомості (житловий будинок) разом із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , а не частку в житловому будинку за адресом АДРЕСА_1 .

Натомість, позивачу на праві спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-яким особам дії щодо відчуження 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресом АДРЕСА_2 за реєстраційним номером 040.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Степанова Олена Вікторівна про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі №607/6375/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу відмовити.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 15-денний строк з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич