Справа №489/8598/25
Провадження №2-о/489/36/25
УХВАЛА

01 квітня 2025 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України

встановив.

ОСОБА_1 , через свою представницю - адвокатку Веріковську Т.А., звернулася до суду з заявою, якою просила суд встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 фактично не припинили зареєстрований 10.10.2003 шлюб, який був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2019, а продовжували подружнє життя, як чоловік і жінка, вели спільне господарство однією сім1єю, вважали себе чоловіком та дружиною, спільно виховували сина ОСОБА_6 , піклувалися один про одного до часу смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаної із захистом Батьківщини. Мотивуючи вимоги тим, що вона та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2003 по 29.11.2019. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними офіційно був розірваний, проте, фактично вони проживали однією сім`єю до часу смерті ОСОБА_5 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Відносини, які призвели до розірвання шлюбу, погіршилися у зв`язку з тим, що вона з ОСОБА_5 проживали у квартирі його бабусі ОСОБА_8 , яка була проти їх спільного сімейного життя. Через постійні сварки з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вона разом з сином переїхали проживати на орендовану квартиру. Чоловік ОСОБА_5 залишився проживати з бабусею у її квартирі з метою недопущення погіршення стосунків з бабусею. В восени подружжя ОСОБА_9 вирішили проживати разом в орендованій квартирі, вели спільне господарство та проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, спільно виховували дитину. У березні 2022 ОСОБА_5 , у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, був призваний до лав Збройних Сил України. Отримувавши відпустки, ОСОБА_5 приїздив до ОСОБА_10 та проживав разом з нею, також перераховував на її картковий рахунок грошові кошти, постійно вели телефонні розмови. 15.10.2023 зв`язок з ОСОБА_5 перервався. Про факт смерті чоловіка їй стало відомо у грудні 2023, після отримання сповіщення сім`ї № 259. Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.11.2023 № 4132 встановлено, що травма, яка призвела до смерті та причина смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , пов`язані із захистом Батьківщини. Участь у похованні ОСОБА_5 брала заявниці, військова частина та мати чоловіка ОСОБА_11 . Факт встановлення проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з загиблим ОСОБА_5 їй необхідно з метою отримання соціальних пільг та отримання одноразової грошової допомоги.

13 лютого 2025 від представниці заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвокатки Долгової Л.В. надійшла заява про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, оскільки з поданої заяви видно спір про право, заінтересованою особою не визнаються вимоги заявниці.

20 березня 2025 від представниці Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких просить заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду, оскільки заявницею не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів безспірності даної заяви. Заінтересовані особи заперечують проти встановлення факту спільного проживання заявниці з ОСОБА_5 , що фактично унеможливлює її розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 05.11.2024, заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 03.12.2024, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено заяву до судового розгляду в порядку окремого позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За частинами 2, 4 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 Розділу 4 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії.

Так, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Як регламентовано статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;- гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вважає себе особою, яка згідно із Законом має право на отримання грошової виплати, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 при цьому Міністерство оборони України заперечує цей факт так само як і інша заінтересована особа ОСОБА_3 ..

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що у померлого ОСОБА_5 є мати, батько та син, отже встановлення факту про який просить ОСОБА_1 у заяві може вплинути на права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , так як останні також мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 - військовослужбовця, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявниця, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство оборони України - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці право на подання позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

Міністерство оборони України, юридична адреса: м. Київ, Повітрофлотський проспект 6, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено «01» квітня 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева