ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1941/24 Номер провадження 22-ц/814/1355/25Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача Чуйко Д.М.

представник відповідача адвокат Губа О.М.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року, ухвалене суддею Левицькою Т.В., повний текст рішення складений дата не вказана

у справі за позовом керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2024 керівник Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 323 850 грн.

Позовна заява мотивована тим, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, та призначено покарання у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі десять відсотків. ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.07.2022 близько 10 год 15 хв у світлий час доби, в ясну сонячну погоду, при денному освітленні, керуючи технічно справним транспортним засобом Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , рухався в межах лівої полоси руху по сухому, без пошкоджень асфальтобетонному покриттю рівного та горизонтального відрізку дороги Київ-Харків-Довжанський, що має дві полоси руху, у напрямку до м. Києва, поблизу населеного пункту с. Лобкова Балка Хорольської ОТГ Лубенського району, тобто не маючи перешкод на своїй смузі руху, здійснив маневр праворуч, що призвело до виїзду керованого ним автомобіля в праву смугу для руху, по якій в той час рухався автомобіль (автобус) марки Вольво В10М, військовий номерний знак НОМЕР_3 , та з яким у подальшому ОСОБА_1 допустив зіткнення, порушивши при цьому вимоги п.п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер, а пасажир ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Кримінальним правопорушенням ОСОБА_1 завдано збитки військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку з пошкодженням внаслідок ДТП військового транспортного засобу, який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 і яким керував ОСОБА_1 , Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 14.12.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля (військовій частині НОМЕР_1 ) марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 323 850,00 грн. У межах кримінального провадження цивільні позови про відшкодування ОСОБА_4 шкоди не заявлялися.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року у задоволенні позову керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Зубка Владислава Вікторовича, в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що військовою частиною НОМЕР_1 не було передано залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, тому військова частина не набула право на відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Разом з тим, ремонт автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним, тому з відповідача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Проте, як встановлено судом, висновок експерта №ЕС 19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023 не містить відомості про вартість транспортного засобу Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , після ДТП, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки вказаний висновок не містить інформацію щодо предмета доказування, тому є неналежним доказом. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що вказаною відомістю визначено не вартість автомобіля Hyndai Santa Fe після ДТП, а вказана сума є його балансовою вартістю, тому вказаний письмовий доказ суд першої інстанції визнав неналежним доказом підтвердження вартості транспортного засобу після ДТП. Отже, у даній справі позивач повинен довести розмір відшкодування згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Приймаючи до уваги те, що позивач не довів розмір відшкодування згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

В апеляційній скарзі Полтавська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 2, 13, 263, 264 ЦПК України не встановив повно та всебічно обставини, на які прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , посилався як на підставу своїх вимог. Щодо передачі військовою частиною НОМЕР_1 залишків транспортного засобу марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зазначає, що Хорольським районним судом Полтавської області у вироку від 29.04.2024 у справі №548/519/24 ухвалено, що речовий доказ у справі у вигляді легкового автомобіля Hyndai Santa Fe,військовий н.з. НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_4 та знаходиться на зберіганні на території внутрішнього двору ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, належить повернути військовій частині НОМЕР_1 . Крім того, легковий автомобіль Hyndai Santa Fe, військовий н.з. НОМЕР_2 , є військовим майном. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України, воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Тобто, щодо залишків транспортного засобу марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , діє спеціальне законодавство, яке регулює списання, використання та передачу військового майна. Також звертає увагу, що висновок експерта №ЕС - 19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023 містить висновок стосовно вже порахованої вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , - державі в особі військової частини НОМЕР_1 , який станом на 06.07.2022 складає 323 850 грн. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, під час якого і пошкоджено автомобіль Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , встановлена вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24. Розмір матеріального збитку, завданого військовій частині НОМЕР_1 як власнику вищевказаного автомобіля, порахований та встановлений транспортно-товарознавчою експертизою №СЕ-19/117-23/18558-АВ. Проте, судом першої інстанції не взято до уваги вищевказані обставини і докази та зазначено, що суд позбавлений можливості визначити розмір шкоди. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції у порушення статей 12, 89, 103, 263 ЦПК України не вжив заходів для встановлення обставин, що мають значення для справи, у тому числі, щодо самостійного призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи за наявності сумнівів у належності, допустимості та достовірності висновку експерта №ЕС-19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023, який здобутий у кримінальному провадженні №0000201 від 06.07.2022, не надав їм належної юридичної оцінки, а також оцінки усім доказам, якими суд керувався при вирішенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Губа О.М. просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судове засідання апеляційного суду 31.03.2025 не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 05.03.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі до їх електронних кабінетів у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 233-237), які були доставлені до електронних кабінетів. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.02.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 31.032025 о 10-20 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. 31.03.2025 до апеляційного суду надійшла заява МО України про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та призначено покарання у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі десять відсотків (а.с. 15-18).

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він 06.07.2022 близько 10 год 15 хв у світлий час доби, в ясну сонячну погоду, при денному освітленні, керуючи технічно справним транспортним засобом Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 ,рухався в межах лівої полоси руху по сухому, без пошкоджень асфальтобетонному покриттю рівного та горизонтального відрізку дороги Київ-Харків-Довжанський, що має дві полоси руху, у напрямку до м. Києва, поблизу населеного пункту с. Лобкова Балка Хорольської ОТГ Лубенського району, тобто, не маючи перешкод на своїй смузі руху, здійснив маневр праворуч, що призвело до виїзду керованого ним автомобіля у праву смугу для руху, по якій в той час рухався автомобіль (автобус) марки Вольво В10М, військовий номерний знак НОМЕР_3 та з яким у подальшому ОСОБА_1 допустив зіткнення, порушивши при цьому вимоги п.п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер, а пасажир ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с. 15-18).

З урахуванням ст. 82 ЦПК України суд першої інстанції визнав, що вина ОСОБА_1 у вчиненому ДТП встановлена вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі № 548/519/24.

Власником автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , 2009 року випуску, є військова частина НОМЕР_1 (а.с. 75).

Оскільки діями ОСОБА_1 завдано шкоду майну військової частини НОМЕР_1 , тому він повинен нести відповідальність по відшкодуванню такої шкоди.

Відповідно до висновку експерта №ЕС19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 06.07.2022 складає 323 850,00 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 363 076,61 грн (а.с. 26-62).

Таким чином, ремонт автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Згідно відомості про визначення залишкової вартості легкового автомобіля Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 14.07.2022 становить 2 074784,00 грн (а.с.76).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

За змістом статті 30 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону №1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду (справа №125/1216/20, провадження №14-25цс23).

З урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі позивач повинен довести розмір відшкодування згідно з пунктом 30.2. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Приймаючи до уваги те, що позивач не довів розмір відшкодування згідно з пунктом 30.2. статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 шкоди у розмірі 323 850,00 грн, завданої кримінальним правопорушенням, на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 .

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки на підставі ст. 1187 ЦК України, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи вбачається, що прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на вимоги статті 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, та на частину 2 статті 1192 ЦК України, згідно якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно встановлених обставин вбачається та не заперечується учасниками справи, що відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №20 від 28.03.2022 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія-слюсаря відділення технічного обслуговування протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (а.с. 62).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №30 від 11.04.2022, автомобіль Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , зараховано до транспортної групи експлуатації та закріплено за водієм - слюсарем відділення технічного обслуговування протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 (а.с. 68-70).

Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та призначено покарання у виді службового обмеження на строк один рік з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі десять відсотків (а.с. 15-18).

Так, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.07.2022 близько 10 год 15 хв у світлий час доби, в ясну сонячну погоду, при денному освітленні, керуючи технічно справним транспортним засобом Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , рухався в межах лівої полоси руху по сухому, без пошкоджень асфальтобетонному покриттю рівного та горизонтального відрізку дороги Київ-Харків-Довжанський, що має дві полоси руху, у напрямку до м. Києва, поблизу населеного пункту с. Лобкова Балка Хорольської ОТГ Лубенського району, тобто, не маючи перешкод на своїй смузі руху, здійснив маневр праворуч, що призвело до виїзду керованого ним автомобіля у праву смугу для руху, по якій в той час рухався автомобіль (автобус) марки Вольво В10М, військовий номерний знак НОМЕР_3 та з яким у подальшому ОСОБА_1 допустив зіткнення, порушивши при цьому вимоги п.п. 10.1. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер, а пасажир ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с. 15-18).

Отже, вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24 підтверджується винуватість ОСОБА_1 у скоєнні злочину, яким спричинено матеріальні збитки у вигляді пошкодження автомобіля Hyndai Santa Fe, військовий номерний знак НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень Постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду,заподіяну державі» (надалі «Положення») відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.

Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Відповідно до п. 13 розділу III Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема, у разі дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину.

Отже, відповідач ОСОБА_1 має нести повну матеріальну відповідальність за завдану ним шкоду, вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, як встановлено вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 у справі №548/519/24.

Згідно висновку експерта №ЕС19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 06.07.2022 складає 323 850,00 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hyndai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 363 076,61 грн (а.с. 26-62).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що завдана відповідачем ОСОБА_1 шкода, розмір якої підтверджений належним доказом, а саме висновком експерта №ЕС19/117-23/18558-АВ від 14.12.2023, у розмірі 323 850 грн, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 , оскільки наявні всі елементи, необхідні для притягнення відповідача ОСОБА_1 до цивільної відповідальності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправна поведінка; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина у заподіянні шкоди.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що доводи сторони відповідача про фактичне знищення автомобіля та необхідність відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними, оскільки предметом даного спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 на загальних підставах, а не відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки на підставі ст. 1187 ЦК України, як помилково вважає сторона відповідача. Суд першої інстанції безпідставно при вирішенні спору застосував Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки підставою позову є стягнення з відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 шкоди у розмірі 323 850,00 грн, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При подачі позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 4 857,75 грн (1,5 відсотка ціни позову), при подачі апеляційної скарги 7 286,62 грн, всього 12 144,37 грн.

Вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3, 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 323 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 12 144,37грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов