ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Харків

справа № 612/320/24

провадження № 22-ц/818/779/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді:Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач - Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області

відповідач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу органу опіки на піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2024 року у складі судді Масло С.П.,-

УСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнення з кожного з відповідачів алміентів на утримання дитини у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідно до віку дітей, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. Одночасно просив передати малолітню дитину позивачу для подальшого її влаштування в сімейні форми виховання.

Позов обгрунтовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, неналежним чином піклуються про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, не формують у дитини культурно-гігієнічних навичок, зловживають алкогольними напоями, навіть після двох курсів протиалкогольної терапії, тим самим наражаючи дитину проживати у небезпечному сімейному середовищі, де має місце вчинення домашнього насильства. Всі ці фактори можуть негативно вплинути на психічне, фізичне здоров`я та подальший розвиток малолітньої ОСОБА_3 . У зв`язку із неналежним доглядом за дитиною, працівниками Служби у справах дітей селищної ради було запропоновано відповідачам влаштувати дитину до патронатної сім`ї терміном на три місяці з метою мінімізації складних життєвих обставин, на що останні погодились. За заявою батьків дитина була влаштована до патронатного вихователя. Проте батьки своєї поведінки та ставлення до дитини не змінили, не виконали рекомендацій Служби у справах дітей щодо проходження курсу лікування від алкогольної залежності, налагодження емоційних зв`язків між членами родини, організації безпечного середовища для дитини. Зазначене стало підставою для розгляду питання про позбавлення їх батьківстких прав. На підставі дослідження умов проживання, спілкування з батьком дитини та враховуючи думку ОСОБА_4 , орган опіки та піклування дійшов до висновку про дооцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки та звернувся до суду з дійсним позовом.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць та з ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Рішення мотивовано тим, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , оскільки остання свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та розвитку дітини. Разом з тим, позивачем не доведена винна поведінка ОСОБА_2 відносно ухилення від належного виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому підстави для застосування до нього виключного заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відстутні.

Не погодившись з рішенням суду орган опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення в частині відмови у задоволені позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення про відмову у задволені у позові відносно ОСОБА_2 яке не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Висновок суду про те, що поведінка ОСОБА_2 змінилась в кращій бік не обгрунтваний та базується лише на оціночних судженнях свідка, тому є припущенням. Фактично ОСОБА_2 ні яким чином не змінив свою поведінку на краще, ухилявся та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; не має роботи та джерел для існування. В матеріалах справи є письмові докази які свідчать про те, що відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, зловживає алкогольними напоями, постійно мешкає разом з дружиною яка позбавлена батьківських прав відносно дитини, не має можливості створити дитині безпечні і належні умови проживання, навчанням і вихованням дитини не займається та належної матеріальної допомоги донці не надає. Проте суд зазначеним доказам належної оцінки не надав і ухвалив рішення, що не відповідає інтересам дитини.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, поснення представника позивача, Іщенко Н.В., представника ОСОБА_2 та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволеню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.03.2024 року ОСОБА_2 - батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 (т. 1 а.с55).

Відповідно до акту №79 від 09.06.2023 обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку було не прибрано, речі в кімнатах не прибрані, постіль не застелена, наявні продукти харчування. Батька вдома не було. Матір мала ознаки алкогольного сп`яніння. За результатами бесіди з ОСОБА_1 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т.1 а.с. 11).

Відповідно до акту №82 від 13.06.2023 обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку було чисто, речі в кімнатах прибрані, постіль застелена, наявні продукти харчування. Батька вдома не було. Матір мала ознаки алкогольного сп`яніння. Дитини вдома не було. За результатами бесіди з ОСОБА_1 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т. 1 а.с. зворот 11).

Відповідно до акту №116 від 21.08.2023 обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку було більш-менш чисто, речі в кімнатах прибрані, постіль застелена, наявні продукти харчування. Батько був вдома. Матір мала ознаки алкогольного сп`яніння. Дитини вдома не було, вона знаходилася у сусідів. Як стало відомо дитина неодноразово не ночувала вдома. За результатами бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т.1 а.с. 12).

Відповідно до Акту №141 від 21.09.2023 обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку було чисто, речі в кімнатах прибрані, постіль застелена, наявні продукти харчування. Батьки були вдома, займалися домашнім господарством. За результатами бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т. 1 а.с. зворот 12).

Крім того, ОСОБА_1 скаржилась на вчинення домашнього насильства з боку чоловіка 21.06.2023 року Службою у справах дітей селищної ради направлено матір з дитиною до шелтеру св.Ольги м. Буча, заклад для жінок, які постраждали від домашнього насильства (т. 1 а.с. 28).

ОСОБА_2 10.10.2022 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Близнюківського районного суду Харківської області від 10.10.2022 по справі №612/135/22 (т. 1 а.с. 37).

Згідно довідки лікаря від 18.11.2023 ОСОБА_2 розпачав курс активної протиалкогольної терпаії 18.11.2023. Дані рекомендації по подальшому лікуванню. Повторна явка 06.12.2023 (т. 1 а.с. 27).

21.08.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 написали заяву в якому просили влаштувати малолітню ОСОБА_3 на 3 місяця у сім`ю патронатного вихователя у зв`язку із складними життевими обставинами (а.с. 31) на підставі чого був складений акт про факт передачі дитини 21.03.2023 та акт про проведення оцінки рівня безпеки дитини (т. 1 а.с.18, 19-23).

ОСОБА_2 13.11.2023 та 21.08.2023 було написано заяви, в яких він просить продовжити термін перебування своєї дитини ОСОБА_3 у патронатній сім`ї терміном на три місяці (т. 1 а.с. 88, 89).

Відповідно до рішення Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 24.08.2023 №261 «Про влаштування малолітньої дитини ОСОБА_3 в сім`ю патронатного вихователя», малолітню ОСОБА_3 влаштовано на тимчасовий догляд, виховання та реабілітацію до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 53).

Рішенням Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 14.11.2023 №465 «Про продовження терміну перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя», продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у сім`ї патронатного вихователя на три місяці з 21.11.2023 (т. 1 а.с.54).

Відповідно до Акту №164 від 16.11.2023 обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ., в будинку було не прибрано, речі в кімнатах не прибрані, постіль не застелена. При вхідному коридорі стояло відро з фекаліями, що спричиняло дуже не приємний запах в оселі. Внаслідок зловживання спиртними напоями батько та мати виглядали кволо та хворобливо. Чітких відповідей на запитання комісії дати не могли. За результатами бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т. 1 а.с. 13).

Відповідно до Акту №60 від 25.03.2024, обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку було чисто, речі в кімнатах прибрані, постіль застелена, наявні продукти харчування. ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 повідомив, що він не в змозі надати своїй донці ОСОБА_3 належного догляду та матеріального забезпечення. За результатами бесіди з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було попереджено про відповідальне батьківство, про ризики вилучення дитини із сім`ї. Проведено бесіду щодо неналежного догляду за дитиною, про зловживання спиртними напоями (т. 1 а.с. зворот 13).

Рішенням Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 13.02.2024 №211 «Про продовження терміну перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя», продовжено термін перебування малолітньої ОСОБА_3 у сім`ї патронатного вихователя на три місяці з 21.02.2024 (т. 1 а.с. 52).

За інформацією СПД №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 672/119- 70/01-2024 від 05.03.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зловживають алкогольними напоями, з вказаною родиною на постійній основі проводяться профілактичні бесіди щодо підвищення рівня виконання своїх обов`язків щодо повернення дитини з патронатної родини в сім`ю. Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 протягом 2023-2024 інформації у СПД №1 Лозівського РВП відсутні. Зі слів ОСОБА_2 на даний час він є військовослужбовцем, але на теперешній час перебуває вдома, так як раніше лікувався (т. 1 а.с. 32).

За інформацією Центру надання соціальних послуг селищної ради від 12.02.2024 року №01-21/52 на соціальному супроводу сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебуває з 17.08.2021 року, за період перебування фахівці систематично здійснювали відвідування даної родини та надавили комплекс соціальних послуг. У більшості випадків під час відвідування мати знаходилась в стадії алкогольного сп`яніння, батько заперечував вживання алкоголю, проте мав ознаки вживання алкогольних напоїв. 13.06.2023 у ході соціального супроводу було з`ясовно, що дитина завжди перебуває у сім`ї ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_7 постійно у телефонному режимі повідомляла працівників Центру про те, що дитина залишилася у неї на ночівлю пояснюючи, це тим, що батьки п`яні та сваряться між собою.

Батьки зовсім не здійснюють належний догляд за своєю малолітньою дитиною, продовжують зловживати алкогольними напоямита з`ясовувати відносини між собою. В результаті такого способу життя в сім`ї вчиняється домашнє насильство, свідком якого є донька ОСОБА_4 .

21.08.2023 року ОСОБА_3 вилучена з сім`ї, за згодою батьків та влаштована до патронатної сім`ї ОСОБА_5 (т. 1 а.с.34-35)

18.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до лікаря нарколога та пройшов два сеанси (18.11.2023 та 06.12.2023). На наступні сеанси ОСОБА_2 не з`явився. 19.03.2023 з метою соціальної профілактики, фахівець соціальної роботи Центру разом зі службою прав дітей, поліцейським офіцером громади здійснили виїз до сім`ї ОСОБА_8 . На момент відвідування ОСОБА_2 мав ознаки тривалого зловживання алкогольними напоями. 12.02.2024 від поліцейського офіцера громади поступило повідомлення, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, хоча останній заперечує. Із-за алкогольної залежності батька і матері відносини між ними не налогоджені, тому з боку ОСОБА_9 йде агресія, що проявляється у фізічному та психологічному насильстві до дружини.

13.02.2024 на засіданні міждисциплінарної комісії служби у справах дітей Близнюківської селищної ради, де були присутні батьки, на запитання членів комісії ОСОБА_3 повідомила, що батьків любить, але повертатися до них боїться, бо вони в стані алкогольного стані сваряться та починають битися. Патронатний вихователь повідомила, що ОСОБА_2 спілкувався з дитиною у телефоному режимі. ОСОБА_3 категорично відмовлялась від спілкування з батьками по телефону, коли батьки були в стані алкогольного сп`яніння

За результатами соціального супроводу родини Центр з надання соціальних послуг вважає за не доцільне повертати у біологічну сім`ю малолітню дитину так як батьки не змінили спосіб життя та не зробили ніяких висновків щодо відношення до своєї малолітньої доньки, не мають ніякого наміру налагоджувати стосунки з донькою і дбати про неї, забезпечувати їй необхідні умови життя та продовжують зловживати алкогольними напоями (т. 1 а.с. 34 -35).

Згідно висновку від 01.04.2024 орган опіки та піклювання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.1 а.с. 92 93)

Даними довідки Міністерства оборони України Збройних сил України військової частини НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_2 з 24 листопада 2024 року (наказ командира військової частини №346 від 24.11.2024 року) по теперішній час ( т.2 а.с. 2).

Відповідно до характеристики КЗ «Близнюківський ліцей» від 21.02.2024 №01-36/93 протягом навчання у другому класі дівчина перебуває у патронатній родині, ОСОБА_3 систематично відвідує навчальні заняття, відповідально ставиться до виконання домашніх завдань, багато читає, вчить різні вірші, на уроках активна, дисциплінована, загальне ставлення дівчинки до школи, навчання трудової діяльності покращилось, відвідує позаурочні заходи та різні гуртки(т. 1 а.с.56).

В судовому засіданні першої інстанції були допитані в якості свідків начальник відділу і соціальної роби Центру надання соціальних послуг Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області ОСОБА_10 та патронатний вихователь ОСОБА_5 .

ОСОБА_10 пояснила, що сім`я ОСОБА_8 перебуває на соціальному супроводі з серпня 2021 року, сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Щодо ОСОБА_2 свідок зазначила, що він любить свою дитину, піклується про неї. Свідок, також зазначила, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мінімізувала свої складні життєві обставини, не вийшла з кризової ситуації, не зробила відповідні висновки. Поведінка ОСОБА_2 змінилася в кращу сторону. Він є господарем, він розуміє, що в нього росте донька, старається піклуватися про доньку.

ОСОБА_5 , пояснила, що відповідачку ОСОБА_1 по справі знає, оскільки проживала все життя на одній вулиці з нею. ОСОБА_2 не знає взагалі. 21.08.2023 до її патронатної сім`ї була влаштована ОСОБА_3 . Дівчина мала розлади психіки, переживала за батьків, оскільки була свідком їхніх конфліктів під впливом алкогольного сп`яніння із застосуванням домашнього насильства як і фізичного так і психологічного. Дитина перейшла в 2 клас і вона немала базових знань, не володіла відповідними навиками: не знала алфавіту. В перші два місяці перебування дитини в патронатній сім`ї дитина по ночам кричала, погано спала, у зв`язку з переживанням за своїх батьків. За період перебування дитини в патронатній сім`ї було підтягнуто до рівня 3 класу. Дитина відвідувала різні гуртки, різні екскурсії. Наразі дитина емоційно стабільна, більш розвинута, змінилася в кращу сторону, але дитина має бажання повернутися до батьків, якщо батьки не будуть зловживати спиртними напоями, не буде вдома фізичного та психологічного насильства. Батьки іноді підбурювали дитину, що б вона себе поводила погано, щоб її повернули до батьків. Особисто свідок зазначила, що батьки під час відвідування дитини приходили в тверезому вигляді, але з запахом перегару.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції в якості свідка була допитана малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина пояснила, що більше року живе в прийомній родині разом з іншими дівчатками, відвідує третій клас школи, художнью школу та хор, вчиться у змішаному форматі. Має гарні стосунки з оточенням в родині та школі. З батьком сплкується по телефону, останній раз мала розмову у вечері, напередодні судового засідання. Під час розмови повідомила батьку про своє небажання повертатися додому. Своє рішення пояснює тим, що любить батька, але не довіряє йому. Оскільки, коли батьки зловживають спиртними напоями, вони дуже сваряться. Неодноразово вона була свідком агресивної поведінки батька відносно матері, який замахувався на останню стулом та погрожував застосуванням вогнепальної зброї. Дівчинка бачила та чула постріли у кут хати. Зазначене змушувало її ховатися і йти з дому до сусідів, звідки її і забрали у прийомну сім`ю. За весь час пеебування у прийомній сім`ї батьки подарували їй самокат і передали її старий планшет.

Згідно посянень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вони з чоловіком проживають разом і він здатний піклуватись та уримувати дитину належним чином, в теперішній час ОСОБА_2 перебуває на військовій службі та отримує грошове забезпечення. Тому допомагає їй матеріально. При цьому відповідачка не заперечувала факти зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями та вчинення ним відносно неї домашнього насильства, свідком чого неодноразово була дитина.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України.

Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Наявними у справі письмовими доказами, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , показаннями свідків та висновком органу опіки та піклування підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов» язків, а саме не створення ним для дитини спокійного, безпечного та стабільного середовища для зростання та розвитку, внаслідок зловживання ним спитрними напоями та агресивної поведінки та вчиненні домашнього насильства відносино дружини, свідком чого неодноразово була дитина, неналежного матеріального забезпечення дитини, відсутності турботи про навчання та виховання дитини.

Вирішуючи даний спір слід насамперед виходити із інтересів дитини, знаходження якої разом з батьком та матір`ю, яка позбавлена батьківських прав відносно неї у вищезазначених умовах є небезпечним.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що залишення дитини з батьком несе ризики для її здоров`я та психічного розвитку та свідчить про його винну поведінку та свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач фактично не виконує свої батьківські обов`язки, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відсутність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Одночасно судова колегія звертає увагу, що позбавлення батьківських прав має тимчасовий характер. У випадку, коли будуть відсутні підстави, які слугували для прийняття судом рішення про позбавлення батьківських прав мати чи батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право їх поновити в судовому порядку лише (частина 4 статті 169 Сімейного кодексу України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову про підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно звимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійногорозвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: станздоров`я та матеріальне становище дитини; станздоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявністьу платника аліментів іншихдітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; наявність на праві власності, володіння та/абокористування уплатника аліментів майна тамайнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментіввитрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомогоабо рухомого майна, сума якихперевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 1,3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог п.п. 2,13 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції у розмірі 5329, 28 грн.

Керуючись статтями 367,368,374, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження (повторне) серії НОМЕР_1 , видане 05.03.2024 Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис про народження № 28 від 05.04.2016 року).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на картковий рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», код отримувача , МФО 351823, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави 5329 (п`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 28 коп. судового збору сплаченого в суді першої та апеляційної інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 квітня 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук