Справа № 939/1602/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 листопада 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року шлюб між ними був розірваний. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. В період сумісного проживання та перебуваючи в шлюбі вони з відповідачем в результаті спільних зусиль та за спільні кошти збудували житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами на земельній ділянці площею 0,942 га, кадастровий номер :05:011:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . 23 лютого 2017 року на ім`я відповідача зареєстроване право власності на вказаний збудований ними житловий будинок. 27 березня 2009 року рішенням Пісківської селищної ради зазначену земельну ділянку, кадастровий номер :05:011:0015, було передано у приватну власність відповідача.

Крім цього, вони з відповідачем під час шлюбу за спільні кошти 19 жовтня 2018 року придбали новий автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Оскільки відповідач мав посвідчення водія, вони прийняли рішення про реєстрацію права власності на транспортний засіб на відповідача.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка, на якій він побудований, та автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являються їх з відповідачем спільною сумісною власністю.

Тому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку площею 0,942 га кадастровий номер :05:011:0015 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Визнати за нею (позивачкою), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, частину земельної ділянки площею 0,942 га, кадастровий номер :05:011:0015, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_2 , стягнувши з нього на її (позивачки) користь грошову компенсацію за її частину у спільному сумісному майні подружжя, в розмірі 198 856,00 гривень; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 052,00 грн. та витрати по сплаті за проведену незалежну експертну оцінку майна в розмірі 8 000,00 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 , він з 19 травня 1979 року по 15 квітня 2005 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу мають спільних дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення, вони з ОСОБА_3 досягли згоди та в добровільному порядку розділили спільне майно подружжя. Так, житловий будинок, зареєстрований за ним на праві власності по АДРЕСА_2 , він, за згодою дружини, подарував в рівних частках своїм дітям, а грошові заощадження в сумі 48 000 грн. залишилися в його власності. 21 липня 2005 року відповідно до рішення 18 сесії ІV скликання Пісківської селищної ради йому було надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку розміром 0,11 га по АДРЕСА_1 . В подальшому вказана земельна ділянка площею 0,942 га, кадастровий номер :05:011:0015, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , була ним приватизована. Тому, оскільки лише в період з 08 лютого 2011 року по 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалася спільною сумісною власністю подружжя, вважав, що вказана земельна ділянка належить йому на праві особистої приватної власності і не може бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Після розлучення в 2005 році з першою дружиною та отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку він розпочав будівництво житлового будинку і за власні кошти придбав будівельні матеріали: цеглу, дошку, вагонку, брус. До шлюбу з ОСОБА_1 він за рахунок власних коштів та власної праці спорудив частину житлового будинку та господарських споруд. 16 квітня 2007 року уклав договір про користування електричною енергією. За час шлюбу з ОСОБА_1 житловий будинок доведений будівництвом до 100% готовності, зданий в експлуатацію, на нього зареєстроване право власності. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом його придбання під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті. Висновком експерта за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1633/08-2023 від 01 вересня 2023 року, проведеної в порядку ст. 106 ЦПК України, встановлено, що у загальній вартості будинковолодіння, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем житлового будинку, сарай літ «Б», а також приєднання мережі електропостачання, побудовані ним до шлюбу з ОСОБА_1 і складають 20/100 частки. Вартість даного будівництва становить 200 621,00 грн., дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в цілому становить 986 000,00 грн. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є 80 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Тому приймаючи до уваги дійсну вартість житлового будинку, коштами, які є спільною сумісною власністю подружжя є різниця 986 000,00 грн. (дійсна вартість будинку) 200 621,00 грн. (особисті кошти ОСОБА_2 ) = 785 379,00 грн., тобто частина, що належить в порядку поділу кожному із подружжя становить 392 689,50 грн. Частка ОСОБА_1 в житловому будинку, яка може бути їй виділена та на яку можливо визнати за нею право власності становить 40/100.

Автомобіль марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно набутий під час шлюбу з ОСОБА_1 , тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Проте, відповідно до договору купівлі-продажу 3247/2023/3909122 від 30 червня 2023 року вказаний транспортний засіб ним відчужено ОСОБА_6 за ціною, визначеною ними за домовленістю розміром 100 000,00 грн. Тому, оскільки у автомобіля новий власник, то вимога ОСОБА_1 про залишення його у його власності не може бути задоволена, а компенсацію за належну їй частку в даному рухомому майні він згоден сплатити в розмірі 109 905,06 грн., як частину ринкової вартості автомобіля, визначеного звітом №71/49.08.23 від 25 серпня 2023 року в сумі 219 810,12 грн. Оцінку транспортного засобу в сумі 397 712,00 грн., проведену ОСОБА_1 вважав неприйнятною, оскільки вона проведена у відсутність власника транспортного засобу, без встановлення ряду показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу: строку користування транспортним засобом, його пробігу. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, вважав доцільним стягнути з нього на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі вартості її частки, що становить 109 905,06 грн.

Тому, з урахуванням викладеного, просив в порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 60/100 частин житлового будинку загальною площею 106,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 40/100 частин вказаного житлового будинку; припинити право спільної сумісної власності на цей житловий будинок; визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:011:0015, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію частки автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2018 року випуску, колір сірий, за належну їй частку у спільному рухомому майні вартістю 109 905,06 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник Сапсай М.Ю. позов підтримали, зустрічний позов не визнали. Зазначили, що оскільки житловий будинок збудований сторонами під час шлюбу, то є об`єктом їх спільної сумісної власності і підлягає поділу між ними, також поділу підлягає і спірна земельна ділянка, яка виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій знаходиться будинок. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При зверненні до суду ОСОБА_1 замовлено проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу. Відповідно до звіту серії ТЗ № від 16 червня 2023 року і визначена ринкова вартість автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 397 712,00 грн. Факторів, що впливають на зменшення вартості КТЗ не встановлено. Звіт №71/49.08.23 від 25 серпня 2023 року «Про оцінку колісного транспортного засобу», проведеного на замовлення ОСОБА_2 , відповідно до якого ринкова вартість вказаного автомобіля становить 219 810,00 грн. позивачкою не визнається, оскільки вона не відповідає дійсній середній вартості аналогічних КТЗ з огляду на середню вартість аналогічних автомобілів на підставі даних веб-ресурсу Інтернету про вартість аналогічних автомобілів Авторіа та ринковій вартості аналогічних КТЗ, взятих ФОП ОСОБА_7 для визначення середньої вартості даного автомобіля 337 649,95 грн. Звернула увагу на те, що транспортний засіб був відчужений ОСОБА_2 без її згоди, як співвласника, тому є всі підстави вирішувати питання щодо визначення його вартості при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи, яка згідно із звітом про незалежну оцінку об`єкта КТЗ становить 397 712,00 грн., тому до стягнення підлягає половина такої вартості в розмірі 198 856,00 грн. Крім цього, об`єктивних та переконливих доказів того, що за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 60/100 частин житлового будинку суду не надано.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 позовні вимоги визнали частково, зустрічний позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_9 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_8 , покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що з 16 листопада 2007 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 6 грудня 2022 року (т.1 а.с.13-14).

Рішенням Пісківської селищної ради від 21 липня 2005 року відповідачу ОСОБА_2 було надано земельну ділянку площею 0,11 га в АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального жилого будинку (т.1 а.с.191).

На підставі рішення Пісківської селищної ради від 27 березня 2009 року ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0942 га, кадастровий номер :05:011:0015, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.143).

Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.16-22) та що визнається сторонами, на вказаній земельній ділянці в період шлюбу сторони збудували житловий будинок, якому рішенням виконавчого комітету Пісківської селищної ради від 14 лютого 2017 року було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

На підставі даного рішення 23 лютого 2017 року за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на цей будинок (т.1 а.с.15).

Також сторони під час шлюбу придбали транспортний засіб марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1461 см3, який 2 березня 2017 року було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , 30 червня 2023 року здійснено його перереєстрацію на ім`я ОСОБА_6 (т.1 а.с. 147).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль RENAULT модель LOGAN MCV, реєстраційний номер НОМЕР_1 належать сторонам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення.

Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16)

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначили, що за результатами будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №1633/08-2023 від 01 вересня 2023 року, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем житлового будинку, сарай літ. «Б», приєднання мережі електропостачання, побудовані ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 і становлять 20/100 частки. У зв`язку з цим об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є 80/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вираховуючи конкретну частку сторін в житловому будинку, вважали, що частка ОСОБА_1 в житловому будинку, яка може бути їй виділена та на яку можливо визнати за нею право власності становить 40/100.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні засвідчив, що після розлучення з першою дружиною ОСОБА_2 проживав у своїх батьків, а після виділення йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку, приблизно у 2006 році почав будуватися. Відповідач майстер на всі руки, сам робив проект будинку, вікна, двері. Наймав людей робити кладку. Він (свідок) допомагав відповідачу на будівництві, привозив блоки. Коли велося будівництво, то позивачку там не бачив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні засвідчив, що у 2005 році відповідач зі своїм батьком розбирав сарай на сусідній земельній ділянці. Тоді ж ОСОБА_2 йому повідомив, що після розлучення з першою дружиною взяв земельну ділянку для будівництва будинку. Разом із батьком зробив на ділянці площадку і почав будувати будинок. Відповідач спеціаліст на всі руки, сам робив проект будинку. Десь у 2007 році він вперше побачив позивачку і відповідач йому розповів, що одружений. У 2007 році вже був зруб, підвал, паркан. Фундамент збудований з блоків, зруб з ракушняка. Будинок будувався швидко, але коли саме що було зроблено, не пам`ятає. У 2006 році відповідач завіз блоки. Він (свідок) допомагав робити фундамент.

Як вбачається з копії висновку експерта Свістунова І.С. від 1 вересня 2023 року, фундамент, стіни першого поверху, міжповерхове перекриття над гаражем, сарай "Б", приєднання мережі електропостачання до території будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , оцінено експертом в 200 621 грн., що становить 20% вартості всього будинковолодіння (20/100 частки) (т.1 а.с.206-290).

Однак, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували коли саме були проведені вказані будівельні роботи. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 посвідчили, що роботи з будівництва будинку почалися в 2006 році і в 2007 році вже був "зруб", підвал, огорожа, підведене електропостачання, але чи це було на початку року чи в кінці не зазначили, що є суттєвим, зважаючи на укладення сторонами шлюбу 16 листопада 2007 року. Згідно ж копії технічного паспорту на будинок всі об`єкти даного будинковолодіння були збудовані в 2016 році. До того ж, жоден зі свідків не вказав на будівництво сараю "Б", який експертом оцінено в 71 210 грн. (при вартості всіх робіт 200 621 грн.) та веранди "а" (7851 грн.), що враховані експертом при визначенні розміру збільшення частки відповідача.

За таких обставин суд не вбачає за можливе прийняти до уваги зазначений висновок експерта та збільшити частку відповідача на вказаний у ньому розмір.

Враховуючи викладене, оскільки підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає за необхідне поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 по частині за кожним та на земельну ділянку площею 0,0942 га, кадастровий номер :05:011:0015, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області по частині за кожним.

Також суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, в розмірі 109 905,06 грн.

Підстав для стягнення компенсації вартості частини вказаного автомобіля в заявленому позивачкою розмірі - 198 856,00 грн., відповідно до наданого нею звіту серії ТЗ № від 16 червня 2023 року не вбачається, оскільки оцінка транспортного засобу на суму 397 712,00 грн. була проведена без огляду транспортного засобу, у відсутність його власника, без встановлення показників, які враховуються при визначенні ринкової вартості транспортного засобу.

Керуючись ст. 368,377 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.60,61,63,65,68-71 СК України, ст. 10-13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий номер :05:011:0015, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки площею 0,0942 га, кадастровий но/мер :05:011:0015, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, яка розташована в смт. Пісківка Бучанського (раніше Бородянського) району Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини автомобіля марки Renault, моделі Logan MCV, 2018 року випуску, в розмірі 109905 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ять) гривень 06 копійок.

В іншій частині в позовах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 1 квітня 2025 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч