РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 556/3544/23

Провадження № 22-ц/4815/486/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання - Андрошулік І.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 у власних інтересах

та інтересах малолітнього ОСОБА_3 ,

відповідач - Вараська міська рада Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Щербяк Юлії Василівни на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року у складі судді Іванків О. В., постановлену в смт. Володимирець Рівненської області о 15 годині 44 хвилини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , Вараської міської ради Рівненської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання заповіту недійсним, визнання права власності.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1).Які роки побудови літньої кухні Б з вхідними сходами б, сарая В, сарая в, гаража Г за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) Яка інвентаризаційна вартість кожної з будівель: житлового будинку А-1 з сараєм Д, літньої кухні Б з вхідними сходами б, погреба пг/Б, сарая В, сарая в, гаража Г, огорожі №1 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 17 травня 1999 року (якщо відповідна будівля існувала на таку дату) та станом на 04 грудня 2022 року.

Проведення експертизи доручено судовому експерту Шекелю Юрію Васильовичу (ПП «Експерт-Рівне-Консалт», м.Рівне, проспект Миру, 15, ел.адреса - rivne.com, тел. НОМЕР_1).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Надано для проведення експертизи матеріали цивільної справи.

Оплату експертного дослідження покладено на позивача ОСОБА_1 .

Копію ухвали надано сторонам для відома та направити на виконання експерту Шекелю Юрію Васильовичу (ПП «Експерт-Рівне-Консалт», м.Рівне, проспект Миру, 15, ел.адреса , тел. НОМЕР_1).

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями про завдання цивільного судочинства щодо повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи та обґрунтована тим, що оскільки для встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, і сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих питань, доцільним буде призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_2 - адвокат Щербяк Юлія Василівна оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що за вимогами цивільно-процесуального закону питання про призначення експертизи вирішується на стадії підготовчого засідання та вказує, що ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду. Додає, що клопотання про призначення експертизи було заявлено на етапі судових дебатів після з`ясування обставин та дослідження доказів. Наголошує, що сторона позивача у заявленому клопотанні про призначення експертизи не обґрунтувала неможливості подання його у визначений законом строк. Зауважує, що питання, поставлені на вирішення експертизи, не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, що мають значення для справи, з підстав того, що на питання про рік побудови господарських будівель вже є відповідь в технічному паспорті, а питання про інвентаризаційну вартість кожної з будівель недоцільно ставити, оскільки вартість нерухомого майна в такому випадку буде визначатися за середніми показниками по Україні, що не є інформативним та не стосується предмету спору. З наведених підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити повністю, а провадження у справі поновити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Крестинська Людмила Аполлінаріївна вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою, спрямованою на встановлення істини у справі, тому просить залити її без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні місцевого суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , Вараської міської ради Рівненської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання заповіту недійсним, визнання права власності.

Сторона позивача звернулася із клопотанням про призначення у справі судової будівельно-технічної експертиз, яке оскаржуваною ухвалою суду задоволено.

Згідно ст. 143 ЦПК України, суд призначає експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Саме з таких міркувань неможливості встановлення обставин справи без спеціальних знань виходив суд першої інстанції, задовольняючи заяву сторони позивача про призначення експертизи. Однак такий висновок місцевого суду за встановлених обставин справи колегія суддів апеляційного суду вважає помилковим.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року у справі №556/3544/23 було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадженню у справі та розпочато підготовче провадження, а також встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, а також встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Таким чином, законом та судом для позивача було встановлено строк для подачі доказів разом з поданням позовної заяви до суду, та п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив

Відповідно до п.5, 6, 7, 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків залучення перекладача, спеціаліста.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року у цій справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

За таких обставин, питання щодо долучення доказів та призначення експертизи могло бути заявлене і вирішене до 11 квітня 2025 року, тобто до закриття підготовчого провадження, а задоволення заяви сторони позивача в цьому випадку порушує вищевказані норми.

Як вбачається із матеріалів справи, 04 листопада 2024 року після з`ясування обставин та дослідження доказів, на етапі переходу до судових дебатів, стороною позивача подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України сторони повинні подати докази у визначений цим Кодексом або судом спосіб та строк (до завершення підготовчого провадження у справі). У ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, сторона позивача повинна була звернутися із заявленим клопотанням про призначення експертизи до завершення підготовчого засідання у справі, а в разі пропущення такого строку, що має місце в даному випадку, , сторона позивача у заявленому клопотанні повинна була обґрунтувати неможливість його подання у визначений судом строк. Проте у клопотанні сторони позивача відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається із поданого клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, питання, які ставить сторона позивача на її вирішення, не дають змогу отримати інформацію щодо обставин, що підтверджують позовні вимоги, а також у своїй сукупності не дають змогу отримати належні та достатні докази щодо предмету спору.

Інформація щодо років побудови літньої кухні Б з вихідними сходами б, сарая В, сарая в, гаража Г за адресою: АДРЕСА_1 , вже наявна у матеріалах справи, зокрема у технічному паспорті, який є належним, достовірним і достатнім доказом у цій справі.

Щодо інвентаризаційної вартості кожної із будівель за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 17 травня 1999 року та станом на 04 грудня 2022 року, то визначення саме інвентаризаційної вартості вказаного майна не є доцільним у зв`язку з тим, що така вартість нерухомого майна буде визначатися за середніми показниками по Україні, не є інформативною та не стосується предмету спору.

Вартість вищезгаданого нерухомого майна не має зв`язку із предметом спору, а тому проведення такої експертизи після дослідження судом усіх зібраних доказів є недоцільним, таким, що порушує основоположні принципи цивільного судочинства, а також права відповідача на неупереджений судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст.2 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема розумність строків розгляду справи, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1ст.44 ЦПК Україниучасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у справі «Буланов та Купчик проти України» вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Щербяк Юлії Василівни задовольнити.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , Вараської міської ради Рівненської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання заповіту недійсним, визнання права власності- повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.