ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/679/24

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/199/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

особа, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатним:

ОСОБА_2 , інтереси якого представляє

адвокат Чикилевська Оксана Володимирівна

заінтересовані особи: Департамент соціальної політики Чернігівської

міської ради, як орган опіки та піклування, Військова частина НОМЕР_1

Національної гвардії України,

ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П. від 27 вересня 2024 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в порядку статті 293 ЦПК України, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, в якій просив суд: визнати недієздатним його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Буди, Харківського району, Харківської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог поданої заяви ОСОБА_1 вказував, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю внаслідок війни третьої групи та страждає психічним розладом, час від часу поводить себе неадекватно, перестає розуміти свою поведінку та процеси і події, які відбуваються у навколишньому світі, час від часу впадає в прострацію, має поганий та тривожний сон, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного нагляду та турботи, внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, стан здоров`я батька та його психічний стан періодично погіршуються, що є підставою для визнання його недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки - задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Буди, Харківського району, Харківської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 - недієздатним та встановлено над ним опіку строком на два роки від дня набрання рішенням суду законної сили. Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просить скасувати рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 . Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року ухвалено судом із неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для її вирішення, при цьому, має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, і судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду від 27.09.2024 року. В доводах апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначає, що на даний час ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, внаслідок чого ОСОБА_1 не може здійснювати догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , а сама заява в суд про призначення ОСОБА_1 опікуном свого батька, була подана з метою уникнення ОСОБА_1 від подальшого проходження ним військової служби. Апелянт стверджує, що подання даної заяви ОСОБА_1 до суду, суперечить інтересам Держави та суспільства. За доводами апелянта, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення від 27.09.2024 року не врахував факту проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради просить апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, як необґрунтовану та залишити без змін рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Богданова І.Д., представник заінтересованої особи: Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради - Корж Л.П., представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатним: ОСОБА_2 - адвокат Чикилевська О.В. просили залишити апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду 06.03.2025 року представник заінтересованої особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 - Піддубко Є.Д. у вирішенні даної справи поклався на розсуд суду.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2012 року (а.с.10, том 1).

Як вбачається із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 445035 від 08.02.2023 року та копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.02.2023 року, ОСОБА_2 є особою із інвалідністю внаслідок війни 3-ої групи, захворювання пов`язано із захистом Батьківщини. Інвалідність було встановлено на строк з 28.12.2022 року по 01.03.2024 року (а.с.8,20, том 1). Черговим оглядом від 27.03.2024 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 01.03.2024 року, дата чергового переогляду - березень 2025 року. У висновку про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_2 не здатний до системної праці (а.с.124, том 1).

За інформацією Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області № 194/341-10-24-32.20/32.20 від 20.03.2024 року, ОСОБА_2 є батьком: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №36 від 04.09.2002 року); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис №17 від 14.03.2014 року) (а.с.85, том 1).

Як вбачається з витягу із реєстру територіальної громади № 2023/010286705 від 15.12.2023 року (а.с.9, том 1), ОСОБА_1 15.12.2023 року зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 334 від 30.07.2024 року, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце хронічний, стійкий психічний розлад у формі маячного розладу органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за Міжнародною класифікацією хвороб Х перегляду), внаслідок якого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.88-96). Матеріали даної справи також містять в собі копії іншої медичної документації відносно ОСОБА_2 (а.с.14-19, 60, том 1).

26.09.2024 року ОСОБА_1 подав до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради заяву про направлення до Деснянського районного суду м. Чернігова подання про призначення його опікуном над батьком - ОСОБА_2 (а.с.123, том 1). Як вбачається із доданих ОСОБА_1 до вказаної заяви документів, ОСОБА_2 зареєстрований з 19.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 (дата реєстрації: 06.11.2014 року), ОСОБА_4 (дата реєстрації: 06.11.2014 року), ОСОБА_1 (дата реєстрації: 15.12.2023 року) (а.с.129, том 1). Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , згідно поданої 22.09.2024 року заяви (а.с.130, том 1), відмовляється бути опікуном свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки перебуває на військовій службі, та не заперечує щодо призначення опікуном ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_4 , згідно довідки Військової частини НОМЕР_4 № 150 від 22.08.2024 року (а.с.135, том 1), перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 15.10.2010 року по теперішній час. 25.09.2024 року матір ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подала заяву (а.с.137, том 1), в якій відмовилась бути опікуном свого сина - ОСОБА_2 , оскільки проживає у смт Буди, Харківського району та області, не заперечує щодо призначення опікуном ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.141, 142, том 1).

В день подання заяви ОСОБА_1 26.09.2024 року, Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради направив до Деснянського районного суду м.Чернігова подання № 03-30/13733 від 26.09.2024 року (а.с.120-122, том 1), в якому просив, у разі визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною особою та встановлення опіки, призначити опікуном над ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному поданні зазначено: ''… ОСОБА_1 має можливість виконувати опікунські обов`язки стосовно свого батька ОСОБА_2 в разі визнання його недієздатною особою.''

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №1394 від 13.10.2023 року (а.с.11, том 1), ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом на посадах рядового складу у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 08.11.2021 року по теперішній час.

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року, задовольняючи вимоги заяви ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що докази, які містяться у матеріалах справи, вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатним. Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , в частині призначення його опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_2 , суд першої інстанції вказав, що із документів, наданих представником Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради до подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 вбачається, що заявник може виконувати обов`язки опікуна. При цьому, судом першої інстанції було враховано, що матір ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_4 подали до органу опіки та піклування заяви про те, що вони не заперечують проти призначення заявника опікуном над батьком, і що вони відмовляються бути опікунами через неможливість виконання обов`язків опікуна. Із службової характеристики на ОСОБА_1 , виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що заявник проходить військову службу (солдат) у вказаній військовій частині. Із врахуванням ч.1 статті 58, ч.1 статті 60 ЦК України, ч.1 статті 300 ЦПК України, суд першої інстанції вважав за можливе призначити ОСОБА_1 опікуном над батьком - ОСОБА_2 .

В доводах апеляційної скарги Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України зазначає, що на даний час ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, внаслідок чого ОСОБА_1 не може здійснювати догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , а сама заява в суд про призначення ОСОБА_1 опікуном свого батька, була подана з метою уникнення ОСОБА_1 від подальшого проходження ним військової служби. Апелянт стверджує, що подання даної заяви ОСОБА_1 до суду, суперечить інтересам Держави та суспільства. За доводами апелянта, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення від 27.09.2024 року не врахував факту проходження ОСОБА_1 військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до приписів ч.1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно із положеннями ч.1, ч.6 статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Як вбачається із копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 445035 від 08.02.2023 року та копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.02.2023 року, ОСОБА_2 є особою із інвалідністю внаслідок війни 3-ої групи, захворювання пов`язано із захистом Батьківщини. Інвалідність було встановлено на строк з 28.12.2022 року по 01.03.2024 року (а.с.8,20, том 1). Черговим оглядом від 27.03.2024 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 01.03.2024 року, дата чергового переогляду - березень 2025 року. У висновку про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_2 не здатний до системної праці (а.с.124, том 1).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 334 від 30.07.2024 року, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце хронічний, стійкий психічний розлад у формі маячного розладу органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за Міжнародною класифікацією хвороб Х перегляду), внаслідок якого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.88-96). Матеріали даної справи також містять в собі копії іншої медичної документації відносно ОСОБА_2 (а.с.14-19, 60, том 1).

Враховуючи вищевикладене та норми права, які регламентують дані правовідносини, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви, в частині визнання недієздатним його батька ОСОБА_2 та встановлення над ним опіки. При цьому, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року, у вказаній частині, в собі не містить.

Перевіряючи законність і обґрунтованість висновків оскаржуваного апелянтом рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року, в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до приписів статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною.

Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі, обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою, є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі №736/1508/17, провадження № 61-39361св18.

Відповідно до статті 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Апеляційний суд звертає увагу, що опікун недієздатного має відповідні обов`язки щодо опіки над такою недієздатною особою (дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням), та не може відмовлятися від їх здійснення без поважних причин.

Приписами п.3.1. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, передбачено, що при призначенні опікуна беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним.

Згідно із п.3.2, п.3.3 Правил опіки та піклування, опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі № 753/1905/22, провадження № 61-8758св23, висловлено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинно відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі, згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Із наведеного вище вбачається, що вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опікуна або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи. При цьому, орган опіки і піклування, надаючи рекомендацію щодо призначення опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки. В той же час, якщо призначення опікуна особі при визнанні її недієздатною є обов`язком суду (за наявності подання на таку особу органу опіки та піклування), то призначення особи опікуном можливе лише за її письмовою згодою, від якої вона завжди вправі відмовитися, подавши до суду відповідну заяву. За наведених обставин, відмова у призначенні особи опікуном недієздатною особою (за наявності відповідного подання органу опіки та піклування) судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі та/чи нормативні акти.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 року у справі №753/6498/15-ц, постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №500/6325/17, від 04.07.2018 року у справі №496/4271/16-а (К/9901/29090/18), висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права та обов`язки, тобто, є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Отже, подання органу опіки і піклування носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Даному документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку із наведеним, необхідно зазначити, що орган опіки та піклування на підставі звернення із заявою про призначення опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у Державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого звернення, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.09.2012 року (а.с.10, том 1).

За інформацією Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області № 194/341-10-24-32.20/32.20 від 20.03.2024 року, ОСОБА_2 є батьком: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис №36 від 04.09.2002 року); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис №17 від 14.03.2014 року) (а.с.85, том 1).

Як вбачається з витягу із реєстру територіальної громади № 2023/010286705 від 15.12.2023 року (а.с.9, том 1), ОСОБА_1 15.12.2023 року зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, до суду із заявою, в порядку статті 293 ЦПК України, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, ОСОБА_1 звернувся 18.01.2024 року (а.с.1-3, том 1).

26.09.2024 року ОСОБА_1 подав до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради заяву про направлення до Деснянського районного суду м. Чернігова подання про призначення його опікуном над батьком - ОСОБА_2 (а.с.123, том 1). Як вбачається із доданих ОСОБА_1 до вказаної заяви документів, ОСОБА_2 зареєстрований з 19.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 (дата реєстрації: 06.11.2014 року), ОСОБА_4 (дата реєстрації: 06.11.2014 року), ОСОБА_1 (дата реєстрації: 15.12.2023 року) (а.с.129, том 1). Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , згідно поданої 22.09.2024 року заяви (а.с.130), відмовляється бути опікуном свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки перебуває на військовій службі, та не заперечує щодо призначення опікуном ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_4 , згідно довідки Військової частини НОМЕР_4 №150 від 22.08.2024 року (а.с.135, том 1), перебуває на військовій службі у Збройних Силах України з 15.10.2010 року по теперішній час. 25.09.2024 року матір ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , подала заяву (а.с.137), в якій відмовилась бути опікуном свого сина - ОСОБА_2 , оскільки проживає у смт Буди, Харківського району та області, не заперечує щодо призначення опікуном ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.141, 142, том 1).

В день подання заяви ОСОБА_1 26.09.2024 року, Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради направив до Деснянського районного суду м. Чернігова подання № 03-30/13733 від 26.09.2024 року (а.с.120-122, том 1), в якому просив, у разі визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною особою та встановлення опіки, призначити опікуном над ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному поданні зазначено: ''… ОСОБА_1 має можливість виконувати опікунські обов`язки стосовно свого батька ОСОБА_2 в разі визнання його недієздатною особою.''

Разом з тим, згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №1394 від 13.10.2023 року (а.с.11, том 1), ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом на посадах рядового складу у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 08.11.2021 року по теперішній час. Матеріали даної справи містять в собі службову характеристику на солдата ОСОБА_1 , стрільця 1 відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.13, том 1).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, із копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 66 від 12.03.2025 року (а.с.91, том 2), потенційного опікуна ОСОБА_1 , проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , що є однокімнатною службовою квартирою, ордер на яку отримувала ОСОБА_4 , ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте, фактично проходить військову службу в АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 мешкає за вказаною адресою один. ОСОБА_2 потребує постійного нагляду та контролю, а також постійної допомоги у повсякденному житті. Потенційний опікун ОСОБА_1 в даний час проходить військову службу за контрактом з 08.11.2021 року по теперішній час. Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проживає в Києві, та є майором військової служби в Національному університеті оборони України. Під час відпусток та у вільний від служби час ОСОБА_1 приїжджає до батька, а під час його відсутності, ОСОБА_2 допомагають знайомі, у побуті та супроводжують до медичних установ. Даний акт складено у присутності ОСОБА_2 , який підписом засвідчив ознайомлення із актом.

Апеляційний суд враховує, що оглядом від 27.03.2024 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 01.03.2024 року, дата чергового переогляду - березень 2025 року. У висновку про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_2 не здатний до системної праці (а.с.124, том 1). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 334 від 30.07.2024 року, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце хронічний, стійкий психічний розлад у формі маячного розладу органічного походження (шизофреноподібний) (F06.2 за Міжнародною класифікацією хвороб Х перегляду), внаслідок якого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.88-96, том 1).

Відтак, ОСОБА_2 потребує постійного щоденного стороннього догляду, який ОСОБА_1 , проходячи військову службу в іншій місцевості, на цей час не може забезпечити у повному обсязі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд критично оцінює подання про призначення опікуна Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради №03-30/13733 від 26.09.2024 року (а.с.120-122, том 1), в якому лише констатовано, що ОСОБА_1 за станом здоров`я може бути опікуном, під наглядом лікаря-психіатра та на обліку під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, яка потребує опіки, не має, згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного огляду, у тому числі, на предмет вживання психоактивних речовин та довідки про стан здоров`я, виданої амбулаторією загальної практики-сімейної медицини сел.Буди; ОСОБА_1 незнятої чи непогашеної судимості не має; ОСОБА_1 проходить військову службу.

Враховуючи зазначене вище, в ході апеляційного перегляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 27.09.2024 року, в частині задоволення заяви ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, подання про призначення опікуна Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради №03-30/13733 від 26.09.2024 року, в якому зазначено: ''… ОСОБА_1 має можливість виконувати опікунські обов`язки стосовно свого батька ОСОБА_2 в разі визнання його недієздатною особою.'', суд оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного та ретельного з`ясування всіх фактичних вищевказаних обставин. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при внесенні подання орган опіки та піклування має враховувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Водночас, сам по собі факт проходження особою військової служби не може слугувати підставою для відмови у призначенні її опікуном, оскільки законодавством України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення мобілізованого військовослужбовця опікуном над недієздатною фізичною особою. При цьому, необхідно звернути увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості у повному обсязі виконувати ним обов`язки опікуна.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23, провадження № 61-9837св24.

Приписами ч.1 статті 65 ЦК України визначено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що дружина ОСОБА_4 та матір ОСОБА_5 недієздатного ОСОБА_2 відмовились від покладення на них обов`язків опікуна, подавши про це відповідні заяви (а.с.130, 137, том 1), до призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно покласти на Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до приписів ч.1, ч.4 статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про недієздатного ОСОБА_2 , дбати про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, необхідно задовольнити частково. При цьому, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.09.2024 року, в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити постанову у вказаній частині, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2024 року, необхідно залишити без змін.

До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно покласти на Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 вересня 2024 року, в частині призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2024 року, залишити без змін.

До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , покласти на Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 28.03.2025 року.

Головуючий: Судді: