Справа № 209/8053/24
Провадження № 2/209/237/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Рябухи Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

30.10.2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1696881 від 16.04.2018 року у розмірі 55148,71 грн.

На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначає, що 16.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1696881, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн., на картковий рахунок відповідача 16.04.2018 року. Даний договір укладено в електронному вигляді на умовах Пропозиції укладання договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті позивача, підписана електронним цифровим підписом Позивача 20.03.2018 року та Заявки на отримання кредиту Відповідача №1696881 від 16.04.2018 року на обраних Відповідачем умовах, які акцентовані Відповідачем 16.04.2018 року, шляхом підписання електронним підписом Відповідача.

Станом на 27.09.2024 рік заборгованість складає 55148,71 грн., з них: 2500,00 грн.- сума кредиту, 548,00 грн.- нараховані відстоки згідно заявки, 48825,00 грн.- проценти згідно ст.625 ЦКУ та п.2.11 Договору, 3275,71 грн.- інфляційні витрати.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 1696881 від 16.04.2018 року у розмірі 55148,71 грн., з них: 2500,00 грн.- сума кредиту, 548,00 грн.- нараховані відстоки згідно заявки, 48825,00 грн.- проценти згідно ст.625 ЦКУ та п.2.11 Договору, 3275,71 грн.- інфляційні витрати, судовий збір у розмірі 3028,00 грн., та витрати на професіну правничу допомогу у розмірі 9757,44 грн.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.12.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Зазначена ухвала направлялася позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

06.01.2025 року Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, щодо пропуску строку позовної давності, щодо неправомірно нарахованих процентів, штрафних санкцій, за користування кредитом та підвищеної відсоткової ставки. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» вважає безпідставними, необгрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню

08.01.2025 року Представником позивача була подана до суду заява про зменшення позовних вимог в частині списання процентів в період прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.2.11 договору за період з 02.08.2018 по 23.02.2022 у розмірі 47825,00 грн. З урахуванням списання частини процентів, сума заборгованості складає: 2500,00 грн. сума заборгованості за кредитом, 548,00 грн. сума заборгованості за за строковими процентами за користування кредитом ,1000,00 грн.- заборгованість в період прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.2.11 договору, 945,74 грн.- інфляційне збільшення. Разом сума заборгованості за кредитним договором № 1696881 від 16.04.2018 року складає 4993,74 грн. Також, представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазаначив, щодо строків позовної давності наступне: згідно умов Договору Відповідач зобов`язувалась повернути грошові кошти в строк до 30 днів з моменту їх отримання. Кошти перераховані на рахунок відповідача 29.10.2018 року, кінцевий строк погашення заборгованості та процентів за користування кредитом до 01.08.2018 року включно. Відповідно до п. 5.2 Договору, сторони погодили, що позовна давність за всіма зобов`язаннями становить 5 років. Строк спливу позовної давності був до 01.08.2023 року.

24.01.2025 року представником відповідача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, стосовно зменшення позивачем позовних вимог. Відповідач зазначає, що 15.04.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса для отримання виконавчого напису. Підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса була заборгованість, яка виникла за кредитним договором № 1696881 від 16.04.2018 року. Також, позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу та в примусовому порядку відбувається відрахування з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 29900,00 грн., накладено арешт на стягнення з заробітної плати та з картки на яку відповідач отримує аліменти на двох неповнолітніх дітей. В своїх поясненнях відповідач вказує на неналежність допустимих доказів по справі, щодо продовження строку позовної давності, притягнення до відповідальності двічі за одне і те саме порушення, та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в повному обсязі та застосувати строки позовної давності.

24.01.2025 року представником позивача до суду були надані заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких позивач, щодо притягнення до відповідальності двічі за одне і те саме порушення вказує, що в 2021 році на підставі Договору Позивач звернувся до нотаріуса для видачі виконавчого напису № 31747 від 15.04.2021 року, за яким приватним виконавцем відкрито виконавче провадження 65602664 та накладено арешт на рахунки Відповідача. На підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.12.2021 року у справі № 209/3582/21 зазначений виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження закрито, про що приватним виконавцем винесено постанову від 23.06.2023 року.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1696881, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн., на картковий рахунок відповідача 16.04.2018 року. Даний договір укладено в електронному вигляді на умовах Пропозиції укладання договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті позивача, підписана електронним цифровим підписом Позивача 20.03.2018 року та Заявки на отримання кредиту Відповідача №1696881 від 16.04.2018 року на обраних Відповідачем умовах, які акцентовані Відповідачем 16.04.2018 року, шляхом підписання електронним підписом Відповідача.

Станом на 27.09.2024 рік заборгованість складає 55148,71 грн., з них: 2500,00 грн.- сума кредиту, 548,00 грн.- нараховані відстоки згідно заявки; 48825,00 грн.- проценти згідно ст.625 ЦКУ та п.2.11 Договору; 3275,71 грн.- інфляційні витрати.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з п. 1 ст. 203 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 6 і 12 п. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено наступні терміни:

- електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

- одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі ст. 64 ЦПК України.

Згідно п. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд вважає встановленим, що 16.04.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 1696881 у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

Таким саме чином позивачем верифіковано і електронну поштову адресу відповідача.

Відповідач вносила свої паспортні дані при реєстрації в інформаційно- телекомунікаційній системі та надавала офіційний документ (паспорт) для верифікації. Відповідача верифіковано на підставі поданого документа, відомостей про його недійсність на як момент подання Заявки так і на даний час у позивача немає. Відповідач про зміни паспортних даних Позивача не повідомляла, докази недійсності паспорту не надавала.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з доводів позовної заяви, відповідач зобов`язання щодо повернення позики не виконала, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка складається з суми позики та процентів за користування позикою.

Відтак, у межах строку кредитування відповідач мала, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплатити проценти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання."

Договором між позивачем і відповідачем, а саме, згідно п. 7.4 Договору (Розділ III Оферти): "У випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 Договору."

Згідно п. 7.4 Договору: У випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору. Сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень ч 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 Договору."

Згідно п. 4.2 Договору: У випадку прострочення строку повернення кредиту позичальник сплачує за кожний день неповернення кредиту пеню від суми кредиту у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 відсотків суми простроченого платежу. "

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від позивача, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, в розмірі 4993,74 грн. сума заборгованості за кредитом; 548,00 грн. сума заборгованості за за строковими процентами за користування кредитом; 1000,00 грн.- заборгованість в період прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.2.11 договору; 945,74 грн.- інфляційне збільшення.

Відповідно до статті 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9757,44 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 13, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (, адреса місцезнаходження: вул. Михайлівська, буд.15/1Б м. Київ, 01001) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (, адреса місцезнаходження: вул. Михайлівська, буд.15/1Б м. Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором №1696881 від 16.04.2018 року у розмірі 38259,23 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4993,74 грн. сума заборгованості за кредитом; 548,00 грн. сума заборгованості за за строковими процентами за користування кредитом; 1000,00 грн.- заборгованість в період прострочення згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, п.2.11 договору; 945,74 грн.- інфляційне збільшення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (код , адреса місцезнаходження: вул. Михайлівська, буд.15/1Б м. Київ, 01001) судовий збір у розмірі 3028 грн., 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9757,44 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 19 березня 2025 року.

Суддя Т.О. Решетник