Справа № 482/2525/23
Номер провадження 2/489/119/25
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва клопотання представника позивача про прийняття до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа - Новоодеська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним

встановив

На розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новоодеська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

18.09.2024 від представника позивача надійшла до суду заява про зменшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову. Просив суд внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 09.11.2021 ОСОБА_2 державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контри за реєстровими номерами 1-1798, 1-801, 1-804, зазначивши, що спадкоємцями указаного в свідоцтвах майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 - 1/2 частка та її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 - 1/2 частка.

Представник позивача просив долучити до матеріалів справи заяву та розглядати змінені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти прийняття заяви, вказавши, що у заяві про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову, що надійшла на адресу суду 16.09.24 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст.49 ЦПК України та не допускається. Оскільки позивачем неправомірно подано заяву про зміну предмету та підстав позову, зазначену заяву необхідно залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та заяви суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 16.03.2018 в справі №916/1764/17.

Незважаючи на те, що представник позивача назвав заяву, як заяву про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову, фактично це заява про зміну предмету позову.

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Окрім того, як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду з первісним позовом, позивач просив суд визнати свідоцтва про право на спадщину недійсними та як підставу для задоволення цих вимог зазначав - фактичне прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті матері та надання старостою Антонівського старостинського округу Сухоєланицької сільської ради довідки, яка містить неправдиві дані про реєстрацію та проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В заяві від 18.09.2024 представник позивача просив суд внести зміни до свідоцтв про право на спадщину, зазначивши як підставу для задоволення позовних вимог - не повідомленням відповідачем нотаріуса про ОСОБА_1 , яка на час відкриття спадщини зі спадкодавцем була зареєстрована та проживала з нею та те, що нотаріус при виданні свідоцтв на спадщину не врахував прав позивача як спадкоємця, який фактично прийняв спадщину.

Таким чином, позивач фактично змінює і предмет і підстави позову.

Окрім того, позивач змінюючи предмет позову, замість немайнової вимоги про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, зазначив вимогу про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якими передбачено, що позивач успадкував 1/2 частку квартири та двох земельних ділянок. Таким чином, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, оскільки в результаті позивач може набути право власності на майно, яке може бути оцінено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Як слідує з матеріалів справи, представником позивача одночасно із заявою про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову надано суду квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4604,00 грн. Проте представником позивача не зазначено ціну позовних вимог, як того вимагає стаття 175 ЦПК України, щоб можливо було перевірити правильність сплати вказаного судового збору.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно відмовити у прийнятті до розгляду заяви про зміну предмету позову.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог та зміну предмету позову від 18.09.2024.

Відкласти підготовче судове засідання на 15.04.2025 о 14:00 год.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Кокорєв