Провадження 2/991/10/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 березня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Широкої К. Ю., суддів Олійник О. В., Саландяк О. Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Севрюк К. А.,

прокурора Щербая Т. А.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Щербая Т. А. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та клопотання про залучення третьої особи у справі за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

19 вересня 2024 року Держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - позивач) звернулася до Вищого антикорупційного суду з позовною заявою про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави (далі - позовна заява) до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - відповідачі).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 для розгляду вказаної позовної заяви визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючої судді Широкої К. Ю., суддів Олійник О. В., Саландяк О. Я.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02.12.2024 призначено справу до судового розгляду.

28.03.2024 прокурором Щербаєм Т. А. на електронну пошту суду подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 разом з клопотанням про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

2. Обґрунтування заяви та позиції учасників провадження в судовому засіданні

Заява прокурора Щербая Т. А. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 мотивована тим, що під час розгляду справи допитано свідка ОСОБА_3 , яка надала однозначні показання, згідно з якими грошові кошти, використані для придбання вищезазначеної квартири, були надані нею її синові - відповідачу ОСОБА_1 - в порядку дарування. Вказані твердження знайшли підтвердження у показаннях іншого свідка - ОСОБА_4 , який підтвердив, що квартира придбавалась саме для ОСОБА_1 . Отже, джерелом походження коштів є особистий безповоротний дарунок від матері, а не спільні доходи подружжя. Факт набуття квартири саме на ім`я ОСОБА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від 29 грудня 2021 року, укладеним між продавцем і ОСОБА_1 , а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому відсутні будь-які відомості щодо ОСОБА_2 як співвласниці. Жодних доказів того, що вказане майно було набуте у спільну сумісну власність подружжя не здобуто.

Таким чином, прокурор вказав, що за результатами оцінки доказів у справі, відсутній як факт належності квартири ОСОБА_2 на праві власності, так і підстави вважати її об`єктом спільного набутого майна. Відтак, у частині позову до ОСОБА_2 відсутні підстави для його подальшого підтримання.

Разом з тим, враховуючи, що рішення у справі може вплинути на інтереси ОСОБА_2 , яка перебувала з відповідачем у шлюбі на момент придбання квартири, прокурор просив про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача на підставі ч. 1 ст. 53 ЦПК України.

В судовому засіданні прокурор вказану заяву підтримав з підстав, зазначених в останній. Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення вказаної заяви.

3. Висновки суду за наслідком розгляду заяви

3.1. Щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 6 ст. 49 ЦПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відмову позивача від позову врегульовано приписами ст. 206 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1-4 вищевказаної статті позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 5 ст. 206 ЦПК України).

Відповідно до положень п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч.2 ст.255 цього Кодексу про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Щербай Т. А., діючи в межах повноважень та в інтересах позивача, подав заяву про відмову від частини позовних вимог, з наслідками відмови від позову та закриття провадження у цивільній справі, як це передбачено частиною другою статті 256 ЦПК України, ознайомлений, що підтверджує у тексті заяви.

При визначених обставинах відмова представника позивача від частини позовних вимог не протирічить закону, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому наявні підстави прийняти у позивача відмову від частини позовних вимог, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідній частині позовних вимог Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Судом роз`яснюється, що за правилом частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 17 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, відтак, позивачем не було понесено витрат, які б підлягали розподілу.

Таким чином, зважаючи на відповідне клопотання представника позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для прийняття відмови представника позивача від частини позовних вимог та закриття провадження у справі у відповідній частині.

3.2. Щодо клопотання про залучення третьої особи

Згідно з приписами ч. 1 ст. 53 ЦПК україни треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до ч. 3-7 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Положенням ст. 54 ЦПК України визначені наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Так, у заяві про залучення ОСОБА_2 до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в цивільній справі прокурор Щербай Т. А. вказує, що рішення у справі може вплинути на її інтереси, оскільки вона перебувала з відповідачем у шлюбі на момент придбання квартири, тому прокурор вважає за доцільне її залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Колегія суддів враховує, що згідно з відповіддю № 800472 від 23.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру (т. 3 а.с. 5) ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1 , тобто, в квартирі, яка є предметом позову в цій справі та, в разі його задоволення, підлягатиме стягненню в дохід держави.

Вищевикладене свідчить про те, що рішення у цій справі за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги предмет спору та зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 49, 206, 255, 260, 352, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву прокурора Щербая Т. А. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

2. Прийняти відмову представника позивача прокурора Щербая Т. А. від позовних вимог Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

3. Закрити провадження у цивільній справі № 991/10162/24 за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .

4. Задовольнити клопотання прокурора Щербая Т. А. про залучення ОСОБА_2 до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

5. Залучити до участі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) у цивільній справі за позовом Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в частині щодо закриття провадження у справі шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.04.2025.

Головуюча суддя: Широка К. Ю.

Судді: Олійник О. В.

Саландяк О. Я.