Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Справа153/359/25

Провадження2/153/113/25-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/359/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість за кредитним договором №778862 від 15.05.2024 в розмірі 12875,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами, сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 15.05.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір №778862. 29.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір факторингу №291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за договором №778862 від 15.05.2024 перейшло ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно п.2.1 договору відповідач отримав позику у розмірі 5000,00 грн. на строк 15 днів (п.2.3 договору). Дата повернення позики (останній день) 30.05.2024. Денна процентна ставка/день % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування) складає 1,5%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період воєнного стану у період існування такого обмеження) 2,7%. Орієнтована реальна річна процентна ставка 13825,27%. Орієнтовна загальна вартість позики - 6125,00 грн. Згідно договору позики №778862 від 15.05.2024 грошові кошти були перераховані на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 . Цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комінікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства. Факт перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією/операцією №952dcc8b-6fea-408a-81ae-b634902c8712 від 15.05.2024, з якої вбачається, що ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перерахувало на користь ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000,00 грн. Договір позики №778862 був підписаний 15.05.2024 о 15:10 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 6uv8G7 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monto.com.ua. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за договором №778862 від 15.05.2024 станом на 29.10.2024 становить 12875,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту порушених прав, а саме повернення кредитних коштів.

07 березня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 01 квітня 2025 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача в проханій частині позовної заяви просив справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином - рекомендованим повідомленням вих..№281.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи без участі представника позивача, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.4 позовної заяви).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом (а.с.39-41).

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із договору про споживчий кредит №4778862 від 15.05.2024 судом встановлено, що 15.05.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір №778862. 29.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір факторингу №291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за договором №778862 від 15.05.2024 перейшло ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Згідно п.2.1 договору відповідач отримав позику у розмірі 5000,00 грн. на строк 15 днів (п.2.3 договору). Дата повернення позики (останній день) 30.05.2024. Денна процентна ставка/день % (застосовується у відповідності до умов програми лояльності протягом первісного строку кредитування) складає 1,5%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % (не застосовується в період воєнного стану у період існування такого обмеження) 2,7%. Орієнтована реальна річна процентна ставка 13825,27%. Орієнтовна загальна вартість позики -6125,00 грн. Згідно договору позики №778862 від 15.05.2024 грошові кошти були перераховані на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 . Цей договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комінікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства. 15.05.2024 ОСОБА_1 ознайомився із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.24-25).

15.05.2024 ОСОБА_1 електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту, згідно якого видано кредит у сумі 5000,00 грн., на строк 15 днів, мета отримання кредиту придбання товарів для задоволення власних потреб, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом (а.с.26).

Із копії платіжної інструкції №952dcc8b-6fea-408a-81ae-b634902c8712 від 15.05.2024 встановлено, що ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перерахувало на користь ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000,00 грн. (а.с.27).

Із розрахунку заборгованості судом встановлено, що загальний розмір заборгованості складає 12875,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с.28-29).

Із довідки про укладення договору (Ідентифікацію) судом встановлено, що договір позики №778862 був підписаний ОСОБА_1 15.05.2024 о 15:10 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 6uv8G7 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monto.com.ua (а.с.30).

Із копії вимоги судом встановлено, що 29.11.2024 за вих.№29/11-38 на адресу ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» направлено вимогу про сплату заборгованості у розмірі 12875,00 грн. (а.с.31).

29.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» було укладено договір факторингу №291024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за договором №778862 від 15.05.2024 перейшло ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (а.с.16-20).

Із копії витягу з акту приймання-передачі прав №1 від29.10.2024 до договору факторингу №291024 від 29.10.2024, встановлено, що сума боргу ОСОБА_1 на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором №778862 від 15.05.2024 складає: 12875,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7875,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с.21).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також слід зазначити, що відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18).

Матеріали справи містять платіжне доручення від 15.05.2024 (а.с.27) згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» 15.05.2024 здійснило переказ коштів ОСОБА_1 у сумі 5000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 .

Тобто, суду позивачем надано докази видачі відповідачеві кредитних коштів у сумі 5000 гривень 15 травня 2024 року.

Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 12875 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією № від 24.02.2025 (а.с.1), за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422,40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги №4 від 02.2.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та адвокатом Боденко А.А, ордер серії АХ №1243348 від 02.03.2025, детальний опис робіт виконаних адвокатом від 05.12.2024 та акт прийому-передачі послуг до договору про надання правової допомоги №4 від 02.12.2024.

Оскільки позивачем в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачапідлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.11Закону України «Про електронну комерцію», суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (01001м.Київ вул. М.Грушевського, 10, ) заборгованість за кредитним договором №778862 від 15.05.2024 у сумі 12875 гривень, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок та 7000 гривень витрат понесених на правову допомогу, а всього 22297 (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк