Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6812/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26.03.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано вказану позовну заяву, вимогами якої є позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначення опікуном малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачку ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 , двоюрідна сестра позивачки, є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач, ОСОБА_2 , є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько малолітньої дитини життям та долею сина не цікавиться. Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2020 року по справі № 299/3645/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано ще у 2020 році, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили. Станом на сьогодні вихованням, утриманням та доглядом за дитиною займається позивачка (сестра померлої ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 .

Батько ОСОБА_3 не приділяє жодної уваги вихованню, здоров`ю дитини. З моменту смерті матері ОСОБА_3 , дитина проживає з своєю тіткою (позивачкою) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько самоусунувся від участі в житті дитини та не приховує свою позицію, вказує, що немає бажання забирати дитину, не заперечує, щоб він проживав з тіткою.

Відносини дитини та відповідача мають негативний характер, одночасно наявність батьківських прав породжує цілий ряд юридично значимих обставин у правовідносинах, що стосуються дитини. Наявність батьківських прав у відповідача, якийсамоусунувся від участі в житті дитини.

Фактично, дитина проживає з позивачкою, яка не може здійснювати належну опіку оскільки не має такої правоздатності. Юридично батько дитини її опікун, а особа (позивачка), яка опікується ОСОБА_7 , не має права надати навіть дозвіл на лікування, якщо виникне така необхідність.

Відповідач ОСОБА_2 відзив не подав. Активної участі у підготовчому провадженні не взяв.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явилася, однак її представник ОСОБА_8 , подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання вимог заявленого позову.

Відповідач ОСОБА_2 не повідомив причини неявки, не клопотав відкласти розгляд справи, відзиву, заяв та клопотань на адресу суду не надсилав.

Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради подав письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника, зазначив про підтримання вимог заявленого позову.

У зв`язку із одночасним існуванням всіх, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов (відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи), суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області за №02.1-15/5748 від 16.12.2024 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_4 , двоюрідна сестра позивачки, є рідною матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.12.2017 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданого Воєводством Малопольського органу реєстрації актів цивільного стану Краків.

Відповідач, ОСОБА_2 , є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.12.2017 року.

Батько малолітньої дитини життям та долею сина не цікавиться. Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.03.2020 року по справі № 299/3645/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано ще у 2020 році, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили. Станом на сьогодні вихованням, утриманням та доглядом за дитиною займається позивачка (сестра померлої ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 .

Батько-відповідач ОСОБА_3 не приділяє жодної уваги вихованню, здоров`ю дитини. З моменту смерті матері ОСОБА_3 , дитина проживає з своєю тіткою (позивачкою) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

У даному випадку саме тітка здійснює належний догляд та утримання дитини. Батько самоусунувся від участі в житті дитини та не приховує свою позицію, вказує, що немає бажання забирати дитину, не заперечує, щоб він проживав з тіткою.

Відносини дитини та відповідача мають негативний характер, одночасно наявність батьківських прав породжує цілий ряд юридично значимих обставин у правовідносинах, що стосуються дитини. Наявність батьківських прав у відповідача, який самоусунувся від участі в житті дитини.

Фактично, дитина проживає з позивачкою, яка не може здійснювати належну опіку оскільки не має такої правоздатності. Юридично батько дитини її опікун, а особа (позивачка), яка опікується ОСОБА_7 , не має права надати навіть дозвіл на лікування, якщо виникне така необхідність.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради прийшов до колегіального висновку про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них).

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Сукупність досліджених у справі доказів, як суд визнає належними, допустимими, і такими, що не викликають сумнівів у їх достовірності, вказує на те, що після розриву шлюбних стосунків та припинення спільного проживання відповідач, батько дітей ОСОБА_9 , не реалізовував батьківські права та самоусунувся від батьківських обов`язків: не брав участі у житті дітей, не спілкувався із дітьми, не цікавився їх життям.

При цьому, наявні у справі докази свідчать про те, що об`єктивні перешкоди для реалізації батьківських прав та виконання батьківських обов`язків відповідача - були відсутні.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, суд переконався, що відповідач свідомо ухилився від батьківських обов`язків та не реалізував батьківські права.

Тому, суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей є обґрунтованою, є достатні законні підстави для її задоволення.

Позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини буде не лише мірою відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дитини, яка позбавлена як батьківського піклування так і відповідного статусу, який дає підстави для надання дитині соціального захисту.

У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду із вимогою про позбавлення батьківських прав, у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги -задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити опікуном малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканку АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні), в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_3 ), 1211 грн.20 коп. судового збору.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта