Провадження №: 2/336/481/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. за участю секретаря судового засідання Іванченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Руденко К.В., який діє на підставі Договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018 серії ПТ №2412, Довіреності від 03.06.2024 (строк дії до 312.12.2025) звернувся до суду з вказаною позовною, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №4037-2585-2 від 23.12.2023 у сумі 35 840,00 гривень, яка виникла станом на 04.09.2024.

Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження по вказаній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з позовом подано клопотання про витребування письмових доказів.

Дослідивши клопотання про витребування доказів, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, представником позивача не було надано суду виписок по особовому рахунку, відкритому на ім`я відповідача для контролю за виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним 23.12.2023.

Проте, звертаючись з вказаним позовом до суду, представником позивача не було надано відповідних документів, з яких можливо було б встановити рух коштів, отриманих/сплачених відповідачем відповідно до умов Кредитного Договору.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 04 жовтня 2021 року №98, за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Банк на запит державних органів, визначених статтею 62 Закону про банки, розкриває інформацію, що становить банківську таємницю, в обсягах, визначених Законом про банки для відповідного державного органу.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Оскільки сторони у справі позбавлені законом можливості самостійно отримати в банківських установах відомості по рахункам один одного, які становлять банківську таємницю, суд вважає за необхідне витребувати в АБ КБ «ПриватБанк» необхідну для розгляду справи інформацію.

Враховуючи вищевказане, для повного та всебічного розгляду справи, для встановлення у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, суд дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. 77, 81, 260 ЦПК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.:

- інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжну картку № НОМЕР_2 ;

- виписки з карткового рахунку відкритого до платіжної картки № НОМЕР_2 , за період з 23.12.2023 по 28.12.2023 з відображенням часу зарахування коштів;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_2 , за період з 23.12.2023 по 28.12.2023;

- інформацію про всі номера телефонів, які знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відкласти на 08.50 годин 13 травня 2025 року.

Витребувані докази надати безпосередньо до суду в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Попередити осіб, на яких цією ухвалою покладено обов`язок подати докази, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Особи, які не мають можливості подати витребувані докази взагалі або у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова