Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2560/24
Провадження № 2/376/245/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона ОСОБА_1 , проживала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

Від спільного шлюбу у них є повнолітня дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського РУЮ Київської області від 15.08.2009 року, за актовим записом № 235.

13 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого та зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського РУЮ Київської області, за актовим записом № 102.

Донька ОСОБА_4 на даний момент навчається у Національній академії внутрішніх справ за спеціальністю «Право», на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року.

Відповідач сплачував аліменти на дочку до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці ОСОБА_5 , виповнилося 18 років, тому у зв`язку з її повноліттям виконавче провадження про стягнення аліментів на її утримання закінчилося.

Відповідач на утримання повнолітньої дочки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити.

Дочка навчається на стаціонарній (денній) формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, і знаходиться на утриманні позивачки, тому потребує матеріальної допомоги.

Позивачка ОСОБА_1 працює у Товаристві з додатковою відповідальністю «Тхорівське», але тих коштів не вистачає на витрати, що пов`язані з навчанням доньки.

Тому на підставі вищевикладеного позивачка ОСОБА_1 звертається до суду даною позовною заявою та просить суд:

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вербівка, Ружинського району, Житомирської області, жителя: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП: не відомий, на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 30.06.2027 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Рашкова В.В. надіслала на адресу суду пояснення, в якому вказала, що позивач ОСОБА_1 не зверталася до Відповідача із проханнями про надання допомоги і не бажала мирно врегульовувати ситуацію, а оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем і має посвідчення УБД, яке надає йому пільги і тому числі і на безкоштовне навчання доньки у вищих навчальних закладах, то якби Позивач звернулася безпосередньо до Відповідача він би охоче зробив все можливе, що від нього залежало б, аби донька ОСОБА_3 змогла навчатися безкоштовно.

До того ж, ОСОБА_1 надала суду не достовірну інформацію щодо перебування на утриманні у Відповідача інших осіб. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 перебуває у новому зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , то тепер благополуччя дружини залежить від чоловіка. Також, на утриманні Відповідача перебуває його матір ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується відповідним посвідченням. Ці обставини свідчать про те, що сімейне та матеріальне становище відповідача змінились та не відповідають зазначеному у позові.

Крім того, стан здоров`я ОСОБА_2 наразі поганий, доказом цього є численні виписки із медичної карти стаціонарного хворого та результати обстежень, які свідчать про значні проблеми із здоров`ям у ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 дуже відповідально ставиться до своєї ролі батька, він усвідомлює свій обов`язок матеріально підтримувати і забезпечувати свою доньку і він робить це у межах своїх сил і можливостей, Відповідач надає суду копії квитанцій та чеків про сплату грошових коштів на утримання доньки, які він надсилає в межах своїх матеріальних можливостей, до моменту коли ОСОБА_3 виповнилось 18 років Відповідач справно сплачував аліменти на її утримання.

Відповідач обіцяє і надалі підтримувати фінансово свою доньку по мірі наявності коштів, але призначення судом аліментів стане непосильним тягарем для Відповідача, оскільки його матеріальне становище нестабільне і значні грошові суми на постійній основі виплачувати буде не можливо.

Враховуючи всі вище перелічені факти, зміну сімейного становища відповідача, наявність інших осіб на утриманні, наявність пільг на навчання дітей, якими відповідач просить позивачку та дочку скористатись, щоб перейти на безкоштовне навчання, і у зв`язку із поганим фізичним станом відповідача який потребує лікування та реабілітації, через нестабільне матеріальне становище Відповідача - просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.32-35).

19.02.2025 року до канцелярії суду надійшло клопотання адвоката Рашкової В.В., в якому вона просила розглянути справу без її участі та участі відповідача, при вирішенні справи врахувати, що відповідач спроможний сплачувати не більше 1/8 частини від доходів на утримання дочки, яка продовжує навчання (а.с.51).

Третя особа ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлена належним чином, клопотань чи заперечень до суду не направляла.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

Від спільного шлюбу у них є повнолітня дочка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського РУЮ Київської області від 15.08.2006 року, за актовим записом № 235 (а.с.12).

13 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого та зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського РУЮ Київської області, за актовим записом № 102 (а.с.15).

Донька ОСОБА_3 на даний момент навчається у Національній академії внутрішніх справ за спеціальністю «Право», на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року, що підтверджується копією Договору № ІД 23-53ю про навчання у закладі вищої освіти від 01.08.2023 (а.с.16) та копією Договору № ІД 23-53 ю/1 про надання платної освітньої послуги від 29.08.2023 року (а.с.17).

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що відповідач на утримання повнолітньої дочки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити.

Дочка навчається на стаціонарній (денній) формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, і знаходиться на утриманні позивачки, тому потребує матеріальної допомоги.

Представник Відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням, яким просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог та просила врахувати, що відповідач може сплачувати аліменти на навчання повнолітньої дочки в розмірі 1/8 частини від доходів (а.с.51).

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією Посвідчення Серія НОМЕР_4 видане 19.08.2016 року Міністерством оборони України (а.с.37).

23.08.2022 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с.38).

ОСОБА_6 є пенсіонером, знаходиться на утриманні ОСОБА_2 за станом здоров`я, що підтверджується копією Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3653 (а.с.40).

ОСОБА_2 має на утримані матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується копією Пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_2 хворіє та проходить стаціонарне лікування, що підтверджується копією Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5472/421 (а.с.43), копією медичної документації від 26.07.2024 року (а.с.44,45,46).

З копії банківських виписок вбачається, що відповідач ОСОБА_2 постійно здійснює перекази на рахунок позивачки ОСОБА_1 (а.с.47).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання дочки, яка продовжує навчання, однак дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме копіями банківських квитанцій (а.с.47), з яких вбачається, що ОСОБА_2 перераховував кошти позивачці ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 вказувала, що у ОСОБА_2 відсутні особи, які знаходяться на його утримані, що спростовується матеріалами справи, а саме дружина відповідача ОСОБА_6 є пенсіонером, не працездатна, знаходиться на утриманні ОСОБА_2 за станом здоров`я, що підтверджується копією Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3653 (а.с.40), а також ОСОБА_2 має на утримані матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є пенсіонеркою, що підтверджується копією Пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 (а.с.39).

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи принцип справедливості та розумності, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини доходів відповідача відповідають потребам повнолітньої дочки ОСОБА_3 у допомозі батька та можливостям відповідача надавати таку допомогу, а в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

В матеріалах справи знаходиться копія Посвідчення Серія НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , від 19.08.2016 року (а.с.37), відповідно до якого останій звільняється від стягнення судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,199,200 СК України, ст.ст.12,13,76,77, 258, 259, 263-265,224-265,268,279,354, 430 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Вербівка, Ружинського району, Житомирської області, жителя: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з 21.08.2024 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Стягнення аліментів проводити з 21.08.2024 року.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко