Справа № 355/2109/24
Провадження № 2/355/204/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2025 року Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Старенької С.М., Верби Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором найму ( оренди) житла,-
04.11.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором найму (оренди) житла.
Заяву мотивував тим, що 01 червня 2024 року між ним, ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений Договір найму (оренди) житла, а саме - квартири по АДРЕСА_1 , яка належить позивача на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу кватири.
Так, відповідно до розділу 2 п.2.1 Договору найму (оренди) житла від 01.06.2024 року, даний договір було заключено на три місяці з дня підписання та до 31 серпня 2024 року.
Згідно розділу 3 п. 3.1 даного Договору, наймач зобов`язувався за користування зазначеним житлом сплачувати наймодавцю орендну плату в розмірі 5 000 гривень щомісяця, не пізніше 20 числа кожного місяця за наступний місяць.
Відповідно Акту приймання-передачі квартири, наймодавцем було в повному обсязі виконано умови даного Договору.
Натомість відповідачем, наймачем ОСОБА_2 , не виконані умови Договору та не було сплачено за орендну плату за три місяці користування житлом.
В силу ст. 611ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи положення ч.1,3, ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Як зазначається в статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
З урахуванням вищенаведених обставин, позивач вважає за необхідне стягнути із відповідача ОСОБА_2 на свою користь за Договором оренди від 01 червня 2024 року суму боргу в розмірі 15 000 гривень 00 копійок.; 3% річних в сумі 500, 00 грн.. а сього стягнути загальну суму заборгованості в розмірі 15 500 грн.
Також враховуючи ті обставини, що протягом тривалого часу у зв`язку з ігноруванням відповідача свого обов`язку сплатити кошти, насміхання з позивача в обличчя, йому довелося обмежити сімейний бюджет, відмовляти собі та дітям в ряді необхідних покупок та проведенні сімейного відпочинку. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, оскільки крім нього страждають і члени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Через поведінку відповідача він повністю втратив довіру до людей, й почав уникати спілкування. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні та страждання, які довелося перенести позивачу та його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психологічного стану. Розмір душевних страждань оцінює в 10 000 (десять тисяч) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з насмішками та приниженнями з боку боржника.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовом, який просить задовільнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 08.11.2024р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання призначались на 12.12.2024р., 06.01.2025р., 25.02.2025р., 25.03.2025р. та відкладались через неявку відповідача.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки перебуває на службі у лавах ЗСУ та немає можливості бути присутнім у судовому засіданні, на задоволенні позову наполягав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 червня 2024 року між ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений Договір найму (оренди) житла, а саме - квартири по АДРЕСА_1 , яка належить позивача на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу кватири (а.с. 7-9).
Так, відповідно до розділу 2 п.2.1 Договору найму (оренди) житла від 01.06.2024 року, даний договір було заключено на три місяці з дня підписання та до 31 серпня 2024 року.
Згідно розділу 3 п. 3.1 даного Договору, наймач зобов`язувався за користування зазначеним житлом сплачувати наймодавцю орендну плату в розмірі 5 000 гривень щомісяця, не пізніше 20 числа кожного місяця за наступний місяць.
Відповідно Акту приймання-передачі квартири, наймодавцем було в повному обсязі виконано умови даного Договору (а.с. 7-8).
Натомість відповідачем, наймачем ОСОБА_2 , не виконані умови Договору та не було сплачено за орендну плату за три місяці користування житлом.
В силу ст. 611ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи положення ч.1,3, ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
Згідно ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Як зазначається в статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.
Стороною відповідача не було надано доказів про повідомлення позивача про неможливість виконувати договір у зв`язку з Форс-Мажором, та не надано доказів про намір укласти окрему угоду щодо виконання договору.
Судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості орендної плати, встановлено, що у зв`язку з порушенням умов договору у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 15 500,00, з яких: 15 000, 00 грн. - сума основного боргу; 500 грн. - 3% відсотків за період з 01.06.2024 по 04.11.2024р.
З приводу заявлених позивачем вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зауважує, що протягом тривалого часу у зв`язку з ігноруванням відповідача свого обов`язку сплатити кошти, насміхання з позивача в обличчя, йому довелося обмежити сімейний бюджет, відмовляти собі та дітям в ряді необхідних покупок та проведенні сімейного відпочинку. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, оскільки крім нього страждають і члени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Через поведінку відповідача він повністю втратив довіру до людей, й почав уникати спілкування. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні та страждання, які довелося перенести позивачу та його родині, та витрати, пов`язані з відновленням психологічного стану. Розмір душевних страждань оцінює в 10 000 (десять тисяч) гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з насмішками та приниженнями з боку боржника.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідність до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Аналізуючи положення вищевказаної статті із спірними правовідносинами, що утворилися між сторонами, суд приходить до висновку про те, що через обґрунтованість позовних вимог в частині своєчасної несплати відповідачем обумовленої суми орендної плати, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню.
Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В порядку п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору (а.с.3).
В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 525, 526, 610, 612, 625, 629, 759 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 110, 133, 141, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором найму (оренди) житла - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева