Справа № 683/219/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/219/25, 2/683/436/2025 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» вказує, що 09 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200499488, відповідно до якого ПАТ «Банк Михайлівський» надало відповідачці кредит у розмірі 13531 грн. 75 коп. із встановленням строку користування кредитними коштами з 09 квітня 2016 року по 20 травня 2017 року, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути отримані кошти у встановлений договором строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

На підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) від 15 червня 2020 року (лот №GL16N618071), ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №200499488 від 09 квітня 2016 року, по якому боржником є ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 12 грудня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 37256 грн. 83 коп., з яких: 12324 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом, 24932 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, то на підставі ст.625 ЦК України позивачем нараховано 17809 грн. 71 коп. інфляційних втрат, а також 3350 грн. 22 коп. 3% річних.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 58416 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором №200499488 від 09 квітня 2016 року, яка складається з суми заборгованості 37256 грн. 83 коп., суми інфляційних втрат - 17809 грн. 71 коп., суми 3% річних 3350 грн. 22 коп.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач ТОВ «Діджи Фінанс», яке належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечило, у позовній заяві наявне клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду також не з`явився, натомість подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності відповідачки, у задоволенні позову просить відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

У відзиві представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Кравчук В.М. зазначає, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Підтверджує, що 09 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладали кредитний договір №200499488. ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, здійснювала погашення заборгованості відповідно до графіку платежів, спочатку на користь ПАТ «Банк Михайлівський», а потім на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі ТОВ «ФК «Фагор»), оскільки отримала повідомлення про зміну кредитора. Вказаний кредит ОСОБА_1 повністю погасила і станом на 31 січня 2020 року кредит є таким, що закритий, заборгованість за кредитним договором №200499488 від 09 квітня 2016 року відсутня.

Правом на подачу відповіді на відзив ТОВ «Діджи Фінанс» не скористалось.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 квітня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» і ОСОБА_1 уклали договір кредиту №200499488, за умовами якого ПАТ «Банк Михайлівський» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 13531 грн. 75 коп. на строк з 09 квітня 2016 року по 09 травня 2017 року під 0,0001% річних, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами щомісячними платежами у розмірі 1227 грн., а останній платіж у розмірі 1232 грн. 87 коп.

19 травня 2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» (далі - ТОВ «ФК «Плеяда») був укладений договір факторингу №1905, за умовами якого ТОВ «Банк Михайлівський» відступив ТОВ «ФК «Плеяда» за плату право вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200499488.

20 травня 2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» був укладений договір факторингу №1, згідно якого ТОВ «ФК «Плеяда» відступило ТОВ «ФК «Фагор» за плату раніше набуті ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 права вимоги за кредитними договорами.

На прилюдних торгах (аукціоні), що відбулися 05 червня 2020 року, ТОВ «Діджи Фінанс» придбало лот №GL16N618071, який включав кредитний портфель фізичних осіб, відчужений на користь ТОВ «ФК «Плеяда» (з подальшою переуступкою права для ТОВ «ФК «Фагор»), у зв`язку із застосуванням правових наслідків нікчемного правочину.

Згідно з платіжним дорученням №25 від 09 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ПАТ «Банк Михайлівський» вартість придбаного лоту у розмірі 5307308 грн. 39 коп.

20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір №7_БМ про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» своє право грошової вимоги до позичальників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №200499488 (№24080 в Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, що є Додатком №1 до договору №7_БМ від 20.07.2020).

Пунктом 2 договору №7_БМ від 20 липня 2020 року визначено, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуває всі права кредитора за кредитними договорами в день настання відкладальної обставини відповідно до пункту 16-1 цього договору (зокрема, підписання договору сторонами), але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору.

Рішенням Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі

№910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу.

Визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року №1 та додатках до нього.

Згідно наданих представником відповідачки копій платіжних документів, які збереглись, вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала погашення наданого їй кредиту наступним чином.

Так, 05 травня 2016 року ОСОБА_1 сплатила на користь ПАТ «Банк Михайлівський» щомісячний платіж в сумі 1227 грн. (квитанція №73 від 05.05.2016, призначення платежу: платіж згідно кредитного договору №200499488 від 09.04.2016).

З червня 2016 року погашення кредиту ОСОБА_1 здійснювала на користь ТОВ «ФК «Фагор», оскільки на той час саме ТОВ «ФК «Фагор» набуло права вимоги за кредитним договором №200499488 від 09.04.2016.

Зокрема, 08 червня 2016 року ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «ФК «Фагор» щомісячний платіж в сумі 1227 грн. (квитанція від 08.06.2016, призначення платежу: погашення кредиту за договором №200499488 від 09.04.2016).

Зі змісту кредитного звіту Українського бюро кредитних історій, який сформований станом на 07 лютого 2025 року щодо ОСОБА_1 , вбачається, що згідно запису під №4 міститься інформація про кредитний договір №1964118, у якій зазначено: дата видачі кредиту 09.04.2016, сума кредиту 13531,75 грн., термін кредиту до 09.05.2017, донор інформації ПАТ «Банк Михайлівський», дата закриття кредиту 31.01.2020.

Крім того, згідно запису під №5 міститься інформація про кредитний договір №1964118, у якій зазначено: дата видачі кредиту 09.04.2016, сума кредиту 13531,75 грн., термін кредиту до 09.05.2017, донор інформації ТОВ «ФК «Фагор», історія погашень за кредитом, а також дата закриття кредиту 31.01.2020.

Перевіривши кредитну історію ОСОБА_1 , судом встановлено, що у 2016 році їй було надано лише один кредит, який у своїй сумі точно збігається із сумою наданого кредиту ПАТ «Банк Михайлівський» за договором №200499488, а також строком, на який було надано кредит згідно договору №200499488, сумою щомісячних платежів, тому суд дійшов висновку, що кредитний договір, зазначений у записах №4 та №5 кредитного звіту, є одним і тим самим договором кредиту, який є предметом даного позову.

Згідно вищевказаного кредитного звіту Українського бюро кредитних історій, заборгованість за договором кредиту від 09 квітня 2016 року на суму 13531 грн. 75 коп. станом на 31 січня 2020 року відсутня, а кредит - закритий.

Отже, ОСОБА_1 повністю сплатила борг за кредитним договором №200499488 від 09 квітня 2016 року та виконала зобов`язання за цим договором.

Статтею 11 ЦК України визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як передбачено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

У разі прострочення боржником грошового зобов`язання настають наслідки такого прострочення у виді нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми. Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і вважаються

особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Досліджені судом докази вказують на те, що 09 квітня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір №200499488, на виконання якого ПАТ «Банк Михайлівський» надав відповідачці кредит у розмірі 13531 грн. 75 коп., а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №200499488.

Проте, на момент переходу цього права ОСОБА_1 повністю сплатила борг за кредитним договором №200499488, у зв`язку з чим право вимоги за цим договором було припиненим.

Оскільки на час укладення ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Діджи Фінанс» договору про відступлення права вимоги №7_БМ від 20 липня 2020 року ОСОБА_1 виконала зобов`язання за кредитним договором №200499488, а тому з неї на користь ТОВ «Діджи Фінанс» не можуть бути стягнуті заборгованість за цим договором, інфляційні втрати та проценти від простроченої суми.

Доводи ТОВ «Діджи Фінанс» про невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №200499488 та наявність заборгованості за цим договором, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються письмовими доказами, наданими відповідачкою.

З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №200499488 від 09 квітня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Текст рішення складено 31 березня 2025 року.

Суддя: