Справа № 172/363/25
Провадження № 2-о/172/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участю секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява, в якій заявниця просить суд встановити факт належності їй ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 27.04.1987 року, яка видана ОСОБА_1 і в якій зроблено запис прізвища (мовою оригіналу) « ОСОБА_2 », ім`я « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_4 », встановити факт належності їй ОСОБА_1 свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 21.01.1992 року виконкомом Чаплинської селищної ради народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області, в якому зроблено запис прізвища (мовою оригіналу) « ОСОБА_1 ». Вказує, що вона звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з метою оформлення пенсії відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Їй було відмовлено у прийнятті документів так як у паспорті громадянина України, свідоцтві про укладення шлюбу та трудовій книжці різні записи стосовно її прізвища. Так, її прізвище у свідоцтві про укладення шлюбу записане як « ОСОБА_5 » (українською мовою), у паспорті « ОСОБА_5 » (українською мовою), у трудові крижці « ОСОБА_2 » (російською мовою). Таким чином, у паспорті громадянина України її прізвище українською мовою зроблено не правильно. Правильним її прізвище записане у свідоцтві про укладення шлюбу « ОСОБА_5 ».

Ухвалою від 24.02.2025 року провадження у справі відкрито та призначене судове засідання.

Заявниця та заінтересована особа-2 у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заінтересована особа-1 надала суду заперечення проти заяви ОСОБА_1 . Вказує, що оскільки як стверджує сама заявниця, її прізвище в паспорті записано неправильно, то їй слід звернутися до органу, який видав паспорт для його обміну, а не до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Крім цього, зазначає, що з 25.10.2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності. Також 30.10.2023 року ОСОБА_1 був зроблений перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 .

Заінтересована особа-3 надала суду письмові пояснення, в яких просить врахувати ці пояснення під час розгляду справи. Вказує, що заявницею ОСОБА_1 27.11.2000 року було подано заяву про видачу паспорта та 30.11.2000 року отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , де прізвище було зазначене ОСОБА_5 . При цьому достовірно знаючи про невідповідність написання прізвища, вона не зверталася до відповідних органів з метою обміну паспорта громадянина України у зв`язку з встановленням невідповідності у написанні прізвища і приведенням у відповідність до свідоцтва про шлюб, весь цей час користувалася паспортом, що є підтвердженням тоо, що зазначені розбіжності її влаштовували. Зазначає, що заявниця не зверталася до територіального підрозділу ДМС України з метою внесення змін до паспорта громадянина України в частині відомостей про прізвище, тому вимога заявниці про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є передчасною. При зверненні до територіального підрозділу ДМС України та подання відповідних документів їй буде здійснений обмін паспорта громадянина України із внесенням відомостей про прізвище відповідно до наданих документів і як наслідок усунення розбіжностей у написанні прізвища з іншими документами.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України виданим Васильківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 30.11.2000 року прізвище, ім`я, по батькові заявниці записано українською мовою ОСОБА_1 , російською мовою ОСОБА_6 .

Разом з тим, у свідоцтві про укладення шлюбу виданого 21.01.1992 року виконкомом Чаплинської селищної ради народних депутатів Васильківського району Дніпропетровської області прізвище заявниці після укладення шлюбу з ОСОБА_7 змінено на « ОСОБА_5 ».

Таким чином, суд встановив, а заявниця у своїй заяві це також підтверджує, що у паспорті громадянина України її прізвище записане неправильно, а саме: « ОСОБА_5 » замість правильного написання відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу « ОСОБА_5 ».

Також є розбіжності у написанні прізвища заявниці у трудовій книжці та паспорті громадянина України російською мовою, а саме: у трудовій книжці прізвище записане як « ОСОБА_2 », у паспорті « ОСОБА_8 ».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про засади державної мовної політики» паспорт громадянина України або документ, що його заміняє, і відомості про його власника, що вносяться до нього, виконуються державною мовою і поруч, за вибором громадянина, однією з регіональних мов або мов меншин України. Дія цього положення поширюється й на інші офіційні документи, що посвідчують особу громадянина України або відомості про неї (записи актів громадянського стану і документи, що видаються органами реєстрації актів громадянського стану, документ про освіту, трудова книжка, військовий квиток та інші офіційні документи), а також документи, що посвідчують особу іноземця або особу без громадянства, у разі наявності письмової заяви особи.

Положеннями статті 28 вказаного Закону передбачено, що кожен громадянин України має право використовувати своє прізвище та ім`я (по батькові) рідною мовою згідно із традиціями цієї мови, а також право на їх офіційне визнання. При використанні цього права запис прізвища та імені (по батькові) в паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон та інших офіційних документах виконується у транскрипції з української, російської або іншої мови за вибором громадянина. Запис прізвища та імені (по батькові) в паспортах та інших офіційних документах здійснюється із попереднім схваленням власника . Кожен громадянин України має право на виправлення помилкового запису свого прізвища та імені (по батькові) в паспортах та інших офіційних документах, у тому числі внаслідок порушення вимог частин третьої та четвертої цієї статті.

Відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 обмін паспорта здійснюється у разі: виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта (підп. 3 п. 6 Порядку).

За встановлених обставин, зважаючи на те, що у паспорті громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 була допущена помилка у написанні прізвища заявниці, виправлення її можливе у поза судовому порядку відповідно до вищевказаного Порядку № 302 шляхом звернення заявниці до територіального підрозділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з відповідною заявою та наданням документів, що підтверджують правильність написання її прізвища, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів трудової книжки та свідоцтва про укладення шлюбу.

Окрім цього, суд зазначає, що заявниця звернулася до суду з двома вимогами - про встановлення факту належності правовстановлюючого документа трудової книжки та про встановлення факту належності правовстановлюючого документа свідоцтва про укладення шлюбу, тоді як судовий збір в сумі 605,60 грн. сплатила лише за одну вимогу.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 року становить 3028,00 грн.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання фізичною особою заяви у справі окремого провадження справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, із заявниці ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір за подання до суду заяви у справі окремого провадження в сумі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 81, 89, 263-265, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання заяви до суду в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк