ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1720/25 Справа № 428/4148/21 Головуючий у першій інстанції: Городецький Д. І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Городецького Д.І. від 05 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, правонаступником якої є Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на недоотриману пенсію за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року в розмірі 40571,20 грн. За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив. У визначений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округ Луганської області Фесенко О.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , а в подальшому з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим 15 серпня 2019 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти в сумі 7025,82 грн, що знаходиться на рахунку у філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10012/010 на рахунку № НОМЕР_1 . Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, яка належала ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 40571,20 грн. за період з 01.06.2017 року по 28.02.2029 року, позивачка ОСОБА_1 не отримала, у зв`язку з тим, що на запит приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округ Луганської області Фесенко О.М. до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області було надано відповідь від 09.09.2019 року за вих. №13132/03-02, згідно якої суми недоотриманої пенсії не включаються до складу спадщини і виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6-ти місяців після смерті пенсіонера. В той же час, позивачці відомо, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року складає 40571,20 грн. Позивачка вважає, що вона має право на спадкове майно, тобто пенсію відповідно до приписів ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який є спеціальним у цих правовідносинах, а посилання відповідача на приписи ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, перешкоджають у реалізації нею прав на спадкування недоотриманої пенсії спадкодавцем, зокрема отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на таке спадкове майно. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 40571,20 грн за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року включно, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області виплатити їй суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 40571,20 грн. за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року включно, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 недоотриману пенсію, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2019 року в розмірі 40 571,20 грн. (сорок тисяч п`ятсот сімдесят одна грн. 20 коп.). Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.). В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 17.03.2025 надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь АР Крим народилася ОСОБА_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №1473 від 12 грудня 1956 року. ЇЇ батьками зазначено - ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12 грудня 1956 року (а.с. 77).

Згідно Витягу з Державного реєстрів актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 01 березня 2012 року, 11 серпня 1976 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, актовий запис №54. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах ГТУЮ у Луганській області 04 липня 2019 року (а.с. 71).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на грошові кошти на банківському рахунку померлого та на недоотриману ним пенсію.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав.

Згідно змісту позовної заяви, 04.07.2019 року ОСОБА_1 вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкова справа №249/2019 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена 04 липня 2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенком О.М., номер у спадковому реєстрі: 64414129, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56744449 від 04 липня 2019 року (а.с. 65).

Згідно постанови приватного нотаріуса Фесенко О.М. про відмову здійснення нотаріальної дії №246/02-31 від 14 квітня 2021 року, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В вказаній постанові зазначено, що 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке складається з грошових коштів, що зберігаються у філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі поданої нею заяви про видачу спадщини. Спадкоємиця повідомила, що крім грошових коштів у батька була заборгованість по недоотриманій пенсії, яку він не отримав за життя.

05 липня 2019 року за №247/02-14/сс249/2019 до Управління Пенсійного фонду України у м. Северодонецьку Луганської області ПН Фесенко О.М. був відправлений запит щодо недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 , який був переадресований Управлінням® Пенсійного фонду України у м. Северодонецьку Луганської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

На запит приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М., Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області своїм листом від 31 липня 2019 року за вих. №11495/03-02 повідомило, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина, а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Враховуючи зазначене, право на отримання недоодержаної пенсії на теперішній час у спадкоємців відсутнє (а.с. 76).

Так, судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №N/A 7145 від 17.02.2025, розмір недоотриманої померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 пенсії за період з червня 2017 року по лютий 2019 року включно становить 40571,20 грн (а.с. 255).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі №420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивачка, як спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію свого батька, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивачки, як спадкоємиці, на отримання всього належного спадкодавцю майна; встановивши, що у передбачений законом строк звернення щодо одержання нарахованої, але невиплаченої пенсії не у порядку спадкування не надходило, - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми недоотриманої пенсії за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2019 року, яка належала за життя ОСОБА_2 , в розмірі 40571,20 грн.

Доводи ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , а тому вона успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2 не було звернень за виплатою цих сум безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, та такі суми не виплачено, тому вони увійшли до складу спадщини.

Колегія звертає увагу, що вимога позивачки про визнання за нею право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 40571,20 грн., - є надмірним та неефективним способом захистом, оскільки стягнення грошових коштів з ГУ ПФУ в Луганській області є достатнім для ефективного захисту порушених прав позивачки щодо отримання спадкового майно, тобто пенсії свого батька. Отже, позовна вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 40571,20 грн. за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року включно, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволенню не підлягає.

Разом з тим, місцевий суд, посилаючись в оскаржуваному рішення на судове рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 квітня 2020 року у справі №428/13913/19, не звернув уваги, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером справи 428/13919/19 містяться два судових рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 квітня 2020 року із взаємовиключним змістом:

- рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 квітня 2020 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на недоотриману пенсію та зобов`язання здійснити її виплату (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88828943)

- рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 квітня 2020 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію та зобов`язання здійснити її виплату (https://reyestr.court.gov.ua/Review/88828229).

Отже, вказані судові рішення у цивільній справі №428/13913/19 не можуть бути взяті до уваги при розгляді даної цивільної справи №428/4148/21, оскільки містять взаємовиключні висновки.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму недоотриманої пенсії за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2019 року, яка належала за життя ОСОБА_2 , в розмірі 40571 (сорок тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн. 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 19 березня 2025 року.

Повний текст постанови складено 31 березня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова