ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/1129/24

провадження № 22-ц/4809/388/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач),

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Костопільського районного суду Рівненської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Булгакова Дар`я Анатоліївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, направити до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася 05.09.2024 року о 08 год. 14 хв. на автодорозі М-30 Стрий-Кропивницький-Ізварено 600 км. за участі водія ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем Nissan X-trail р.н.з. НОМЕР_1 під час вибору швидкості руху, дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем Chevrolet aveo р.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 по справі 394/951/24 ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Таким чином, позовна заява подана згідно вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України, оскільки місце заподіяння шкоди відповідає підсудності Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що даний позов поданий з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у листопаді 2024 року ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Костопільського районного суду Рівненської області.

Передаючи справу до Костопільського районного суду Рівненської області суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_3 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На виконання приписів ч. 8 ст. 187 ЦПК України, згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ні позивач, ні відповідач не зареєстровані та не проживають на території, на яку розповсюджуються юрисдикція Новоархангельського районного суду Кіровоградської області. Тому, суд вважає за доцільне у даній справі застосувати ч. 1 ст. 27 ЦПК України, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З метою дотримання прав та законних інтересів учасників справи, економії процесуального часу та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, цивільну справу передано на розгляд до іншого суду, до територіальної юрисдикції якого відноситься місце реєстрації відповідача, а саме до Костопільського районного суду Рівненської області.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на розгляд справи належним судом є складовою частиною права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Територіальна підсудність має декілька видів: підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд, або суддя (ст. 26 ЦПК України), підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), підсудність справ за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (ст. 29 ЦПК України), виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вирішуючи питання про підсудність справи суду, слід виходити із характеру спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на автодорозі М-30 Стрий-Кропивницький-Ізварено 600 км.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що позивач, посилаючись на положення ст. ст. 1166, 1187 ЦК України просив відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27 - 30 ЦПК України).

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Положення статті 28 ЦПК України передбачають правила альтернативної підсудності за вибором позивача. Відповідно до частини 6 вказаної статті позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Тобто, законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб обрати на власний розсуд, якими правилами територіальної підсудності керуватися при зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункту 3 постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», позови, що виникають із відносин відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, пред`являються до суду за загальними правилами підсудності. При цьому, суд має враховувати право позивача на пред`явлення позову про відшкодування шкоди також за його зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди, чи виконання договору у разі виникнення спору із договору страхування.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19) вказано, що: «Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України» свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України). Верховний Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві».

З урахуванням зазначеного та відповідно до правил альтернативної підсудності право вибору суду, до якого він бажає звернутися, належить саме позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на ділянці автодороги М-30 Стрий-Кропивницький-Ізварено 600 км. що не являється територією, на яку розповсюджується юрисдикція Костопільського районного суду Рівненської області.

Водночас, дана територія належить до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2024 по справі 394/951/24 ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Отже, позивач відповідно до положень ч. 6 ст. 28 ЦПК України правомірно пред`явив позов за місцем заподіяння шкоди, скориставшись правом альтернативної підсудності, а тому висновки суду першої інстанції про те, що справа повинна розглядатися Костопільським районним судом Рівненської області, за місцем реєстрації відповідача, не ґрунтуються на вимогах закону.

Встановивши, що позивач пред`явив позов з дотриманням вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про направлення справи до Костопільського районного суду Рівненської області (за місцем знаходження відповідача) за територіальною юрисдикцією (підсудністю) постановлена з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, оскільки спір виник з приводу відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце на ділянці автодороги М-30 Стрий-Кропивницький-Ізварено 600 км., то відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України такий спір може розглядатися за місцем заподіяння шкоди, тобто у Новоархангельському районному суді Кіровоградської області

Враховуючи викладене, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, ухвала Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року, підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Булгакової Дар`ї Анатоліївни - задовольнити.

Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний