Справа № 524/1500/25
Провадження №2-о/524/131/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавський обласний державний нотаріальний архів Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із зазначеною заявою, у якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документа договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1995 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1995 року, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-4073 від 20 жовтня 1995 року заявнику на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира зареєстрована у Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири і записана 24 жовтня 1995 року у реєстрову книгу № М-5 за № 688. 14 травня 2024 року заявник звернувся до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про проведення реєстраційних дій, однак з`ясувалось, що документи, подані для проведення реєстраційних дій, не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. У договорі купівлі-продажу квартири власником вказаний ОСОБА_2 , тоді як відповідно до паспорту громадянина України прізвище, ім`я, по батькові власника ОСОБА_1 . Таким чином, під час оформлення договору купівлі-продажу квартири було допущено технічну помилку в написанні по батькові власника, та неправильно зазначено « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_4 ». Вказана невідповідність позбавляє заявника можливості провести реєстраційні дії з квартирою, а отже порушує його законні права, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою від 20 лютого 2025 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи.

Заявник у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Лашко О. О., звернулася до суду з клопотаннями, у якому заяву підтримала в повному обсязі та просила проводити судовий розгляд справи без її та заявника участі.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд».

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд установив, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1995 року, посвідченим державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальною контори Мусієнко Т. О. 20 жовтня 1995 року, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 9,10).

Відповідно до довідки № 61/3936 від 05 серпня 2024 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виданої ОСОБА_1 , за даними архівного обліку станом на 28 грудня 2012 року в КП «КМБТІ» зареєстровано нерухоме майно: повна адреса об`єкту АДРЕСА_2 ; тип об`єкта квартира; інформація про власників: ОСОБА_2 ; частка 1/1; назва документа договір купівлі-продажу, посвідчений Першою Кременчуцькою держнотконторою за № 3-4073 від 20 жовтня 1995 року. При реєстрації права власності допущена технічна помилка, а саме: невірно вказане ім`я по батькову. Вважати вірним « ОСОБА_3 » (а. с. 15).

У паспорті громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 зазначено ім`я по батькові « ОСОБА_4 » (а. с. 5-7).

У технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 в графі «прізвище, ім`я, по батькові власника квартири» зазначений ОСОБА_1 (а. с. 11).

У рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73177223 від 17 травня 2024 року зазначено, що наявні у зазначених вище документах розбіжності не дають можливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с. 16).

Як убачається з висновку експерта № 140324 за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження, складеного експертом ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» Вербичем С. О., імена по батькові ОСОБА_4 та ОСОБА_3 лінгвістично ідентичні, оскільки створені від стилістичних варіантів того самого імені: ОСОБА_4 від ОСОБА_5 , ОСОБА_3 від ОСОБА_6 . Ім`я ОСОБА_6 фонетичний розмовний варіант від ОСОБА_7 я ОСОБА_4 паралельне до ОСОБА_5 , що в сучасному українському іменникові функціонують як офіційні (а. с. 7, 8).

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею першою Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як убачається зі змісту частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На думку суду, надані заявником документи підтверджують факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 995 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки встановлення цього факту має для заявників юридичне значення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись статтями 247, 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1995 року на квартиру АДРЕСА_1 , посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-4073 від 20 жовтня 1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. М. Ковальчук