Справа № 487/8534/19
Провадження № 2/487/15/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Луконіної Наталі Валеріївни, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики.

14 березня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Луконіної Наталі Валеріївни, про забезпечення позову, в якій представник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Із обставин, зазначених в позовній заяві та заяві про забезпечення позову вбачається що між заявником та відповідачем виник спір щодо заборгованості за Договором позики від 01.03.2017 року у розмірі 7 272 000,00 грн.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде реалізовано належне відповідачу майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

При цьому, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що неможливо встановити обсяг усього майна належного відповідачу та достатності його для задоволення вимог про стягнення 7 272 000,00 грн (ціна позову), доцільно накласти арешт на нерухоме майно відповідача, відомості про яке наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме:

1. Магазин продтоварів з кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

2. Продтоварна база (торгово-виробнича-складська) за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

3. Квартира за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

4. Земельна ділянка кадастровий номер: :08:045:0012, за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

5. Нежитлові будівлі млинцевої та кулінарії за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7711987).

6. Нежитлові приміщення магазину з кафітерієм за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7743215).

Застосування цього заходу забезпечення позову забезпечить виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

При цьому обраний вид забезпечення позову (арешт та нерухоме майно) не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Керуючись ст.149-154, 158, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Луконіної Наталі Валеріївни, про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором позики, а саме накласти арешт на належні ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ):

1. Магазин продтоварів з кафетерієм за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

2. Продтоварна база (торгово-виробнича-складська) за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

3. Квартира за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

4. Земельна ділянка кадастровий номер: :08:045:0012, за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01).

5. Нежитлові будівлі млинцевої та кулінарії за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7711987).

6. Нежитлові приміщення магазину з кафітерієм за адресою: АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7743215).

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. (частини 7, 8 статті 158 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала складена 17 березня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич