КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5947/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Київ

Справа № 755/14678/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», яка подана представником Климко Анною Дмитрівною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року, постановлену у складі судді Коваленко І.В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року заяву представника позивача ТОВ «Новобудова» - Климко А.Д. про ухвалення додаткового рішення повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ «Новобудова» - Климко А.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі вказувала, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа відноситься до категорії малозначних справ. Таким чином, представником позивача у даній справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, повноваження якої підтверджені довіреністю.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Новобудова», поданою представником Климко А.Д., на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року.

Зазначає, що матеріали апеляційної скарги не містять визначених ч. 3 ст.58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Климко А.Д. діяти від імені ТОВ «Новобудова» в порядку самопредставництва, а також здійснення нею адвокатської діяльності, а відтак апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів заяви додано довіреність від 17.01.2024 року, сформовану через підсистему «Електронний Суд», в якій зазначено, що її видано в порядку передоручення, а саме Гончаренко А.І. на підставі Витягу з ЄДР від 10.01.2024 року щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», уповноважив, в порядку передоручення, Климко Анну Дмитрівну представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам.

Аналіз заяви та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів (зокрема, статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції тощо), які можуть підтвердити повноваження Климко А.Д. діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» у порядку самопредставництва, а тому заява вважається такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, а відтак заява підлягає поверненню, відповідно на підставі ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки не відповідають матеріалам справи та не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Новобудова» 03.09.2021 року звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 01.08.2021 включно у розмірі 17 007,50 грн., з яких: основний борг - 15 209,96 грн.; 3% річних від простроченої суми - 462,82 грн; інфляційні втрати - 1334,72 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2018 по 31.07.2021 у розмірі 13 514,74 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1185,96 грн., 3% річних у розмірі 411,24 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн., а всього суму 17 381 грн. 94 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року - залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту зазначених судових рішень, справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оскільки є малозначною.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України ( в редакції на час ухвалення рішення суду) , для цілей цього Кодексу малозначними справами є? зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

05 грудня 2024 року представник ТОВ «Новобудова» Климко А.Д. звернулась до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобудова» витрат по сплаті судового збору в сумі 2481 грн.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення (ч.1 ст. 270 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст. 58 ЦПК України).

Аналіз вказаної норми свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво».

Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такого органу державної влади без додаткового уповноваження.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч.2 ст. 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: «[…] справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що Особа 1 є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим».

Таким чином, дана справа за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення суми в розмірі 17 381 грн. 94 коп. в силу вимог закону є малозначною. Тому вимог щодо обов`язкової наявності статусу адвоката або наявності повноважень діяти від імені позивача в порядку самопредставництва у представників в такій категорії справ чинний цивільно-процесуальний закон не містить.

З оскаржуваної ухвали та матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень Климко А.Д. додала до заяви довіреність від 17.01.2024 року, сформовану через підсистему «Електронний Суд», де зазначено, що її видано в порядку передоручення, а саме Гончаренко А.І. на підставі Витягу з ЄДР від 10.01.24 року щодо ТОВ «Новобудова», уповноважив, в порядку передоручення, Климко А.Д. представляти інтереси ТОВ «Новобудова» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам (а.с.92-93).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не звернув увагу, що ТОВ «Новобудова» звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення у малозначній справі, а тому представництво ТОВ «Новобудова» у суді першої інстанції особою на підставі довіреності не суперечить вимогам цивільного процесуального закону.

Таким чином, суду першої інстанції належало перевірити на відповідність вимогам процесуального закону додану до заяви довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника ТОВ «Новобудова».

Відповідно до постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 486/259/21, електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2025 року у справі № 520/29690/23, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти, чи дотримано учасниками справи правила створення електронного доручення, зокрема чи було його сформовано через електронний кабінет тієї особи, від імені якої подається процесуальний документ.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність доказів, що Климко А.Д. не мала повноважень діяти від імені ТОВ «Новобудова» у порядку самопредставництва без документів(статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції тощо), колегія суддів вважає помилковим, оскільки дана справа є малозначною, тому представником сторони у ній може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність та повноваження якої підтверджується довіреністю.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув заяву заявнику, вказавши на наявність обставин, передбачених ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів також відмовляє у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Новобудова», поданою представником Климко А.Д., на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року, оскільки дана справа є малозначною, а тому представником сторони у ній може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність та повноваження якої підтверджується довіреністю.

При поданні апеляційної скарги представником скаржника було надано копію наказу від 26 березня 2019 року № 29 про початок виконання обов`язку генерального директора ТОВ «Новобудова» - Гончаренка А.І. та письмову довіреність від 10 лютого 2022 року № 02 про уповноваження Климко А.Д. представляти інтереси ТОВ «Новобудова» у загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій, підписану генеральним директором Гончаренком А.І. (а.с. 115-116).

Таким чином, до апеляційної скарги додані документи, які підтверджують право Климко А.Д. подавати апеляційну скаргу від імені ТОВ «Новобудова» у малозначній справі, а тому клопотання відповідача про закриття апеляційного провадження є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому наявні підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 384 ЦПК України, суд постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова», яка подана представником Климко Анною Дмитрівною, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.