Номер провадження 2/725/2170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказували, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лондон (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) помер ОСОБА_4 , який був чоловіком ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 .

При цьому, зазначали, що після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: 1/2 частку садового будинку з надвірними спорудами літ. А, загальною площею 224,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/20 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони звернулися до нотаріуса, та приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Король Оленою Вікторівною заведена спадкова справа №9/2023.

Також, зазначали, що іншими спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_4 , окрім неї та малолітньої доньки, є його матір ОСОБА_3 , яка також прийнята спадщину. Таким чином спадкове майно розподіляється між спадкоємцями в рівних частках по 1/3 ідеальній частці.

Крім того, вказували, що ОСОБА_4 набув права власності на земельні ділянки на підставі договорів дарування від 12.01.2005 року, зареєстрованих в реєстрі за №279 та №281, та враховуючи набуття спадкодавцем права власності на спірну ділянку до укладення шлюбу із ОСОБА_1 на підставі договорів дарування, то в силу приписів статті 57 СК України, остання є його особистою приватною власністю, а тому ділиться між спадкоємцями в рівних частках по 1/3 ідеальній частці.

При цьому вказувала,що 30 серпня 2024 року вона звернулася до нотаріуса із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом щодо майна померлого її чоловіка ОСОБА_4 , однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що не надано документів, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на земельну ділянку та частку вказаної квартири.

Посилаючись на вищевикладене, просили визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; та на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання позивачі не з`явилися, однак від їх представника ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також вирішити питання про судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Представник відповідачки ОСОБА_6 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, а також не заперечував щодо задоволення позову. При цьому, просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи це тим, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертав увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується копією витягу з реєстру актового запису про смерть (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При цьому, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на наступне нерухоме майно, а саме: 1/2 частку садового будинку з надвірними спорудами літ. А, загальною площею 224,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; та 1/20 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією спадкової справи №9/2023 майна померлого ОСОБА_4 .

Також з матеріалів справи убачається, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король Оленою Вікторівною заведена спадкова справа №9/2023.

30 серпня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. на підставі правовстановлюючого документа на право власності на садовий будинок (рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.04.2008 року у справі № 2-1069) видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку садового будинку як частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, та як спадкоємцю першої черги свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.08.2024 року на 1/6 частку вказаного будинку. Доньці спадкодавця ОСОБА_2 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.08.2024 року на 1/6 частку будинку.

Крім того, 30 серпня 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку садового будинку та 1/3 частку земельної ділянки кадастровий №:29:002:0084, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на 1/60 частку квартири АДРЕСА_3 , які належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, постановою від 02 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Король О.В. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю в неї документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на земельну ділянку та частку квартири(а.с.98-100).

Так. відповідно до ст.ст.1220, 1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтями 1270, 1272 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають законні права на спадкове майно, а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; та на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті свого чоловіка та батька ОСОБА_4 , однак у зв`язку із не поданням документів, які необхідні для вчинення нотаріальної дії позивачка не має можливості оформити право власності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати по зверненню до суду в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Також позивач, у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У наданих письмових поясненнях представник відповідача зазначав на те, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям розумності та реальності адвокатських витрат. Звертав увагу на те, що заявлені витрати не відповідають рівню складності справи та не відповідають принципу співрозмірності.

Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, наведеним у запереченнях, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт й відповідно приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень є неспівмірними та підлягають зменшенню до 5 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,19,76-81,89,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0622 га, кадастровий номер :29:002:0084, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/60 частку квартири загальною площею 61 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н.В. Піхало