ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/287/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря - Панькевич Т.І.

без участі сторін, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/17243/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», інтереси якого представляє адвокат Тараненко Артем Ігорович, на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року, ухваленого суддею Ромазаном В.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 22.02.2023 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №607328193 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти 24400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

22.02.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 24 400,00 грн на банківську карту останнього що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 50742,24 грн. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. Інші умови договору залишилися без змін.

Також зазначив, що 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №226 від 25.04.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 50742,24 грн. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 114001,68 грн. 05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 05/07/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 114001,68 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 114001,68 грн. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання за вказаним кредитним договором, просить позовні вимоги задовольнити та стягнути заборгованість за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023, у розмірі 114001,68 грн., з яких: 24 400,00 грн заборгованість по кредиту, 89601,68 грн. заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Юніт Капітал», інтереси якого представляє адвокат Тараненко А.І., просить скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, судовий збір в сумі 6056 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник заявника зазначив, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та його висновки не відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки під час розгляду справи встановлено факт укладення відповідачем Кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», підтверджено отримання грошових коштів у визначеному розмірі та факт їх неповернення відповідачем.

Суд помилково вважав, що позивачем не надано доказів переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №607328193, оскільки кредитний договір був укладений 22.02.2023, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТзОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, до укладення кредитного договору.

Щодо переходу прав за кредитним договором до позивача, зазначив, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року.

28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжується 31 грудня 2020 року, при цьому інші умови договору залишаються без змін.

В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, якою продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року (долучено до матеріалівсправи). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2023.

Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

25.04.2023 на виконання п. 2.1. Договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ Таліон Плюс складено та підписано Реєстр прав вимоги № 226 за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором.

Вказані обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з реєстру прав вимоги № 226 від 25.04.2023, відповідно до якого до ТОВ Таліон Плюс перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 50 742,24 грн.

Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 25.04.2023, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги №226.

30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 607328193 від 22.02.2023.

Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023, відповідно до якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 114001,68 грн.

Отже, реєстр прав вимог №2 від 20.12.2023 підписаний вже після укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 22.02.2023.

05.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №05/07/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, витяг долучено до позову.

Відповідно до п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 114001,68 грн.

Акт прийому-передачі реєстру боржників підписано 05.07.2024, таким чином право вимоги за кредитним договором № 607328193 від 22.02.2023 перейшло до позивача 05.07.2024.

Зазначив, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

Таким чином вважають, що позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за кредитним договором, тому висновки суду про те, що товариство не набуло права вимоги до ОСОБА_1 є безпідставними.

Сам лише факт укладення договору факторингу між первісним кредитором та ТОВ Таліон Плюс в 2018 році не спростовує даних обставин, оскільки з урахуванням визначених строків, дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Щодо оплати договорів факторингу вказав, що поняття договору факторингу свідчить про те, що оплата договору факторингу не є імперативною нормою. Таким чином сторони можуть самостійно встановлювати строки для проведення оплати й даний факт не взаємопов`язаний з предметом договору та переходом права вимоги.

Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справ № 906/1174/18. а саме, що ознаками договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Таким чином посилання суду першої інстанції, на недоведеність переходу

права вимоги в зв`язку з тим, що Позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними.

Крім того, у випадку відсутності фінансування, договір факторингу було б розірвано в односторонньому порядку кожним із клієнтів, що унеможливило б укладання додаткових угод до вказаних договорів, які чинні на даний час, тому висновки суду з цього приводу є необґрунтованими та суперечать дійсності.

Також вказав, що в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, в якому погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та відсутність доказів повернення отриманого кредиту.

У вказаному кредитному договорі та додаткових угодах до нього сторонами було погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Кредитний договір є дійсними, у судовому порядку не оскаржувався, а розрахунок заборгованості, проведений первісним кредитором до відступлення прав вимог, відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не провів, а лише заперечував факт наявності у позивача права вимоги, тому наявні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не поступав.

Представник ТОВ «Юніт Капітал» Татаренко А.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку судової повістки до електронного кабінету.

ОСОБА_1 у судове засідання, також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення № 224, яке повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною ним адресою.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з п. 2, п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи та день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 22.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №607328193 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора MNV2W27Z, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 24 400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 Договору) (а.с. 66-81).

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.

За даними платіжного доручення №8d55f5fc-6c56-4f4d-9f87-eb02d77f681c (а.с.105) та довідки №06_2/2024 ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 на підставі договору від 22.02.2023 №607328193 надано кредит в сумі 24 400,00 грн, який перераховано на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с117-119).

Згідно виписки з особового рахунка за Кредитним договором №607328193, станом на 16.07.2024 заборгованість за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023 відповідачем не погашена та складає 114 001,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24 400 грн., прострочена заборгованість за процентами 89 601,68 грн (а.с.106).

За даними розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон плюс», сума заборгованості за кредитним договором №607328193, станом на 20.12.2023 складає 114 001,68 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 24 400,00 грн, прострочена заборгованість за процентами 89 601,68 грн (а.с.42-44).

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01(а.с.137-143).

Згідно умов цього договору TOB «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТзОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження TзOB «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1 договору).

Право вимоги переходить від TзOB «Манівео швидка фінансова допомога» до ТзОВ «Таліон Плюс» в день підписання сторонами реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (п. 4.1 договору).

28.11.2019 TзOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому, інші умови договору залишились без змін (а.с. 19).

31.12.2020 між TзOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції (а.с.25-31).

Зокрема, п. 4.1 договору викладено в наступній редакції: «Наявне право вимоги переходить від TзOB «Манівео швидка фінансова допомога» до ТзОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання ними відповідно реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги».

Згідно нової редакції п. 8.2 строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором .

31.12.2021 TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а.с. 18).

Згідно Додаткової угоди № 31 від 21.12.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеної між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», п. 8.2. Договору викладено в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2023, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором».

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 226 від 25.04.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023, у розмірі 50 742,24 грн, з яких 24 400,00 грн - заборгованість по основному боргу; 26 342,24 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 22-24).

30.10.2023 між клієнтом ТОВ «Таліон Плюс» та Фактором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.83-88 )

Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому у відповідному Додатку договору (п.4.1).

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги заборгованості в сумі 114 001,68 грн. згідно кредитного договору до боржника ОСОБА_1 (а.с.35-37)

05.07.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 05/07/24, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.107-113).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №05/07/24 від 05.07.2024 (а.с. 39-41) та акту прийому передачі реєстру боржників до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (а.с. 110) перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023, у розмірі 114 001,68 грн, з яких 24 400,00 грн - заборгованість по основному боргу, 89 601,68 грн - заборгованість по відсотках.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , укладений 22.02.2023, тобто через п`ять років після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Право вимоги до ОСОБА_1 вперше вказано у реєстрі від 20.12.2023 та не існувало та не могло існувати на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018.

Права майбутньої вимоги на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 22.02.2023 ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 30.10.2023 на підставі договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 ТОВ «Таліон Плюс» передало фактору ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з ОСОБА_1 в даний пакет не могло входити.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 168761450 від 06.12.2022 на першому етапі від первісного кредитора ТОВ Манівео швидка фінансова допомога до ТОВ Таліон Плюс наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ Юніт Капітал.

ТОВ «Юніт Капітал» не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №607328193, оскільки кредитний договір був укладений 22.02.2023, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто до укладення кредитного договору.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28.11.2018, від 30.10.2023 та від 05.07.2024.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, зокрема, в частині відмови у задоволенні позову з підстав відсутності доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Інші зазначені судом підстави, зокрема, укладення кредитного договору з ОСОБА_1 після укладення договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову, враховуючи наступні мотиви.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Підпунктом 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» передбачено, що фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п. п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Враховуючи, що строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року неодноразово продовжувався додатковими угодами, а ж до 31 грудня 2023 року, тому станом на 25.04.2023 (день складання витягу з реєстру прав вимоги № 226 від 25.04.2023) первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вправі був відступити ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором №607328193 від 22.02.2023, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , за яким настав строк виконання.

Таким чином, висновок суду про те, що правовідносини за кредитним договором № 607328193 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем виникли 22.02.2023, тобто значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, предмет договору не індивідуалізовано належним чином, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , укладений 22.02.2023, тобто через п`ять років після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а отже на час укладення даного договору у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було відсутнє право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним вище кредитним договором, не відповідає обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у справі доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, як і за іншими договорами факторингу, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «Юніт капітал».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що: відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17 виснувано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо).

Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (137-143).

Пунктами 2, 3 реєстру прав вимоги № 218 від 28.02.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог становить 35% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 2061 818, 18 грн. Визначено, що сума фінансування за цим реєстром прав вимоги підлягає сплаті фактором у чотири етапи до 20 числа кожного календарного місяця. Кожний платіж повинен бути не менше 25 % від суми фінансування (а.с.22-24).

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, тому колегія суддів вважає, що у зв`язку саме з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Юніт капітал».

Доводи апеляційної скарги про те, що факт здійснення оплати не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, на колегії судів вважає необґрунтованими.

Наявні у справі реєстри прав вимог, де боржником зазначено ОСОБА_1 , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, оскільки належними доказами, крім реєстрів, є докази на підтвердження оплати за договором факторингу.

З урахуванням викладеного та усуваючи протиріччя допущене судом в обґрунтуванні підстав відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що саме з зазначених у тексті даної постанови підстав, а не з тих, які вказані судом в мотивувальній частині рішення позов в межах заявлених позовних вимог є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що слід частково задовольнити апеляційну скаргу, оскаржене рішення суду першої інстанції змінити у мотивувальній частині, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в резолютивній частині залишається без змін, перерозподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не здійснюється.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі, що стосується стягнення заборгованості, ціна позову у якій не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому відповідно до частини 3 статті 389 ЦПК України судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», інтереси якого представляє адвокат Татаренко Артем Ігорович, задовольнити частково.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови, резолютивну частину рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 березня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О.Гірський М.В. Хома