Справа №504/4290/23
Провадження №2/504/635/25
Комінтернівський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, цивільну справу за позовом адвоката Каплун Олега Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2023 року звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , яким просить поділити спільне майно подружжя.

На обгрунтування доводів позову заявник вказує, що 16.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб.

За час шлюбу 13.11.2019 року на підставі договору купівлі- продажу, подружжям набуто спірне майно, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,0554 га, кадастровий номер :01:002:1730, цільове призначення «для індивідуального садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка оформлена на ОСОБА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду Одеської області від 10.05.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

На час подання позову подружжя не досягли згоди щодо поділу майна набутого подружжям за час шлюбу.

В судове засідання сторони не з`явились, сповіщені належним чином про дату, час та місце його проведення.

Представник позивача просив справу розглядати у свою відсутність.

Суд враховує, що представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, відзив на позов не подав, тому, на думку суду, є всі підстави для ухвалення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

16.09.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб.

За час шлюбу 13.11.2019 року на підставі договору купівлі- продажу, подружжям набуто спірне майно, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,0554 га, кадастровий номер :01:002:1730, цільове призначення «для індивідуального садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка оформлена на ОСОБА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду Одеської області від 10.05.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України.

Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції спільної сумісної власності майна набутого у шлюбі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, оскільки спірна а земельна ділянка придбані за час зареєстрованого шлюбу, вони є предметом спільної сумісної власності подружжя, і відповідач не спростував належними та допустимими доказами цю презумпцію.

Таким чином позов слід задовольнити.

Питання судового збору у позові не порушувалось, підстав для його розподілу не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 63, 76 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 207, 208, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Каплун Олега Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя, задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю земельну ділянку, загальною площею 0,0554 га, кадастровий номер :01:002:1730, цільове призначення «для індивідуального садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Поділити спільне майно що є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом визнання за кожним з них права власності по одній другій земельної ділянки, загальною площею 0,0554 га, кадастровий номер :01:002:1730, цільове призначення «для індивідуального садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко