ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1525/24

Головуючий у першій інстанції - Волошина Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/468/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: Менська міська рада в інтересах малолітніх дітей -

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

треті особи: Комунальна установа "Менський міський центр

соціальних служб" Менської міської ради, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Менської міської ради на рішення Менського районного суду Чернігівської області у складі судді Волошиної Н.В. від 03 грудня 2024 року, місце ухвалення рішення - м.Мена, дата складання повного рішення - 13 грудня 2024 року, у справі за позовом Менської міської ради в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, треті особи: Комунальна установа "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради, ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Менська міська рада, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши третьою особою Комунальну установу "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради, в якому просила: позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; передати малолітню ОСОБА_1 . Менській міській раді, як органу опіки та піклування, для подальшого встановлення їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та подальшого її влаштування; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову, і до досягнення дітьми повноліття; стягнення аліментів проводити на користь тієї особи, де будуть перебувати малолітні діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В обґрунтування вимог заявленого позову Менська міська рада вказувала, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , часто залишає дітей без нагляду, діти бродять вулицями села у будь-який час доби, неохайні, голодні, одягнуті не по сезону, при цьому, в будинку порушені санітарно-гігієнічні умови проживання, брудно, запас продуктів харчування майже відсутній, електрична плитка знаходиться в аварійному стані та вільному доступі до дітей, протягом 2023-2024 року відповідач двічі притягувалась до відповідальності за статтею 184 КУпАП. За доводами позивача, відповідач фактично не проживає із дітьми, залишає їх на свого батька (дідуся дітей), який зловживає спиртним. Сім`я ОСОБА_3 із 27.04.2018 року перебуває на обліку в КУ "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради та періодично є отримувачем послуги соціального супроводу. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17.09.2019 року відмовлено у задоволенні позову про відібрання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідача, без позбавлення батьківських прав. Позивач стверджує, що відповідач не бажає змінювати спосіб життя та ставлення до виховання дітей, продовжує залишати дітей без нагляду та не ночує з ними, відповідач попереджалася про наслідки невиконання батьківських обов`язків. 30.05.2024 року в м. Мена сталася ДТП, в автомобілі знаходилися двоє малолітніх дітей відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та троє чоловіків із ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок ДТП діти отримали забої м`яких тканин та садна. Відповідач, яка приїхала на виклик працівників поліції, відмовилися від обстеження дітей та не могла надати пояснення про те, що діти вночі робили із дорослими чоловіками, які мають ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідач проживає із співмешканцем в с. Феськівка, окремо від дітей, діти проживають із дідусем, який зловживає спиртними напоями, відвідує із дітьми сумнівні компанії, відповідач не доглядає за дітьми, постійно наражає їх на небезпеку, належного контролю за навчанням та їх поведінкою в школі не здійснює, більше частину свого вільного часу діти бувають без нагляду, сина ОСОБА_2 шкільним приладдям забезпечує батько. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дитини від 30.05.2024 року, малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вилучені із сім`ї матері, у зв`язку із дуже небезпечним рівнем та тимчасово влаштовані до дитячого відділення КНП "Менська міська лікарня". 27.06.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , де заслухавши відповідача, яка не визнала того факту, що її ставлення до дітей несе загрозу їх життю та здоров`ю, Менською міською радою, як органом опіки та піклування, було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26.08.2024 року до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, було залучено ОСОБА_4 (а.с.67-68).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 03.12.2024 року у задоволенні позовної заяви Менської міської ради в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відмовлено. Судом попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покладено на орган опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі Менська міська рада просить скасувати рішення Менського районного суду від 03.12.2024 року, та ухвалити нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги Менської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та стягнення аліментів, у повному обсязі. В доводах апеляційної скарги Менська міська рада вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 03.12.2024 року, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки наявних доказів та тверджень відповідача, що призвело до висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав. Апелянт вважає, що матеріалами справи доведено наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, на підставі пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. Апелянт стверджує, що у справі встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, неналежним чином піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується із дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання ними освіти. За доводами апелянта, вказані обставини доведено наступними доказами:

1. Згідно із довідками, наданими Феськівською гімназією, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2023-2024 навчальному році були учнями вказаного навчального закладу. ОСОБА_2 навчався у першому класі Феськівської гімназії, навчальний матеріал засвоїв на початковому на середньому рівні, зацікавленості у навчанні не виявляє, на уроках працювати не хоче, часто ігнорує правила поведінки, заважає вчителю, відволікає дітей на уроках, на зауваження не реагує, мати належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснює. ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , сестрою ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_6 , батько хлопчика проживає окремо, однак забезпечує сина одягом та взуттям. Зі сторони ОСОБА_3 відсутній постійний контроль за дітьми. ОСОБА_1 є ученицею третього класу гімназії, яка має знижену мотивацію до навчання, інколи виявляла агресивність, тривожність, імпульсивність, доволі важко знаходить спільну мову із однолітками, проживає у неповній сім`ї разом із матір`ю, братом та дідусем, про батька інформація відсутня. Більшу частину свого вільного часу ОСОБА_1 буває без нагляду. Матеріальний добробут сім`ї - середній, проте, дівчинка не має усіх необхідних предметів сезонного одягу та взуття, шкільного приладдя, траплялися випадки, коли ОСОБА_1 привласнювала чужі речі, після профілактичної бесіди подібних випадків не повторювалось. На уроках поводиться здебільшого пасивно, майже не вникає у навчальний процес, домашні завдання виконує регулярно на групі продовженого дня. Вміє писати, переказувати, рахувати, виконувати елементарні математичні дії. На запрошення прийти до школи матір реагує, але не завжди дотримується рекомендацій.

2. Згідно із витягом з протоколу №05 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 13.04.2021 року, розглядалося подання КУ ММЦСС про вчинення насильницьких дій з боку ОСОБА_4 щодо співмешканки ОСОБА_3 , у присутності її малолітньої дитини ОСОБА_1 . Згідно із витягом з протоколу №08 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 09.06.2021 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 ", та ухвалено рішення, яким попереджено ОСОБА_3 про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, рекомендовано їй провести обстеження молодшого сина у лікаря та контролювати його здоров`я, з`ясовувати стосунки зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 без присутності дітей, викликати поліцію, коли він без дозволу проникає у помешкання, рекомендовано службі у справах дітей тримати на суворому контролі питання стану утримання та виховання малолітніх дітей, у разі, якщо будуть відомі випадки неналежного ставлення до виховання дітей, залишення їх без нагляду, порушувати питання про доцільність позбавлення батьківських прав матері стосовно її малолітніх дітей.

3. Згідно із витягом з протоколу №17 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 16.10.2023 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 '', та ухвалено рішення, яким рекомендувати ОСОБА_3 не залишати дітей без нагляду дорослих, здійснювати належний догляд за поведінкою дітей та слідкувати за їх зовнішнім виглядом, привести стан будинку у відповідність до санітарних норм (побілити кімнати, прибрати весь безлад, попрати білизну, дитячі речі), зробити певний запас продуктів харчування та забезпечувати повноцінне харчування дітей, забезпечити належні умови для виховання, навчання та розвитку дітей; службі у справах дітей міської ради та КУ "Менський МЦСС" рекомендовано продовжувати здійснювати контроль за станом утримання, виховання та здоров`я малолітніх дітей, шляхом відвідування родини, продовжувати надати соціальні послуги по формуванню навичок відповідального батьківства, належного догляду за дітьми, профілактику негативних явищ.

4. Згідно із витягом з протоколу №19 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 14.11.2023 року, розглянуто питання "Про організацію контролю за виконанням рішення комісії від 16 жовтня 2023 року щодо виконання батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 " та ухвалено рішення, яким надано ОСОБА_3 двотижневий термін, для вирішення питання постійного спільного проживання із дітьми та здійснення належного догляду за ними; службі у справах дітей міської ради, КУ "Менський МЦСС", старості Феськівського старостинського округу рекомендовано продовжувати здійснювати строгий контроль за станом утримання, виховання та здоров`я малолітніх дітей, шляхом відвідування родини, у разі надходження інформації про неналежний догляд за дітьми, вживати заходів для вилучення дітей із сім`ї та влаштування їх до закладу соціального захисту.

5. Із акту про результати візиту в сім`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та акту обстеження умов проживання від 29.05.2024 року вбачається, що за вказаною адресою проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Санітарно-гігієнічні умови в будинку порушені, в будинку дуже брудно, постільна білизна засмальцьована, чисті дитячі речі, засоби гігієни, запас продуктів харчування відсутні. Набір продуктів харчування мінімальний (олія, цукор, макарони з гуманітарної допомоги). Від холодильника сильний сморід тухлого м`яса, у середині холодильник брудний, у плісняві, у морозильній камері зіпсовані продукти. Водопостачання в будинку відсутнє, електрична плитка знаходиться в аварійному стані у доступному для дітей місці. Земельна ділянка не оброблена. Для дітей немає умов для проживання, відсутнє шкільне приладдя. ОСОБА_3 запевняє, що проживає разом із дітьми, проте, в будинку відсутні ознаки її проживання. Матір схильна залишати дітей на свого батька, який систематично вживає спиртні напої, що несе загрозу для дітей. Зі слів сусідів, старости с. Феськівка, ОСОБА_3 не ночує із дітьми, діти бродять по вулицях села у будь-який час, брудні, голодні. Із відповідачем проведено профілактичну бесіду, роз`яснено наслідки невиконання батьківських обов`язків, проінформовано про важливість зберігання продуктів харчування при правильному температурному режимі, попереджено про наслідки залишення дітей на дідуся, який схильний до вживання алкогольних напоїв, рекомендовано не залишати дітей без нагляду, забезпечити догляд за дітьми.

6. Згідно із інформацією про сім`ю ОСОБА_3 , яка надана КУ "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради від 24.06.2024 року, із 27.04.2018 року сім`я ОСОБА_3 перебуває на обліку Комунальної установи "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах через нехтування жінкою виконання батьківських обов`язків. Сім`я ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 , даній сім`ї на постійній основі надаються соціальні послуги: консультування, соціальна профілактика, інформування, натуральна допомога. Від жителів села та сусідів неодноразово надходили повідомлення старості та фахівцю із соціальної роботи, що діти гуляють до пізньої години по селу, біля річки, біля проїзної частини, їх одяг не відповідає погодним умовам, зовнішній вигляд дітей занедбаний, інколи сусіди підгодовували дітей, траплялися непоодинокі випадки підпалу сміття, соломи дітьми ОСОБА_3 . У листопаді 2023 року на території будинку сталася пожежа, згоріла надвірна будівля із запасом дров на зиму, зі слів ОСОБА_3 , вона не знає, хто це зробив, зі слів сусідів, це зробили її діти. У листопаді 2023 року ОСОБА_3 було звільнено з КП "Менакомунпослуга". ОСОБА_3 неодноразово було запрошено на комісію із захисту прав дітей, щодо невиконання нею батьківських обов`язків. 11.03.2024 року ОСОБА_3 повідомила фахівця про те, що працевлаштувалась молодшою медичною сестрою у КНП "Менська міська лікарня".

7. 29.05.2024 року, під час обстеження умов проживання ОСОБА_3 було встановлено, що відповідач не виконала рекомендацій фахівців органу опіки та піклування і соціальних служб, не почала дотримуватись санітарно-гігієнічних норм, в будинку брудно, дитячі речі брудні, засоби гігієни відсутні, із ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду та попереджено про наслідки невиконання батьківських обов`язків.

8. 31.05.2024 року, під час візиту до сім`ї ОСОБА_3 встановлено, що співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_8 зачиняв будинок на замок, у будинку знаходилися ОСОБА_6 , який мав ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, майже не розмовляв, важко піднімався, та діти. У ОСОБА_2 біля вуха була наявна припухлість та синець. Зі слів малолітньої ОСОБА_1 , у неї боліло коліно та зуб. Діти брудні, у ОСОБА_1 дуже давно не розчісувалося волосся, від дітей йшов неприємний запах, на запитання коли останній раз чистили зуби або мились, конкретної відповіді не надали, сплять в одному ліжку. В будинку відсутня вода, з приготовленої їжі тільки макарони, зварені два дні тому. Членами комісії було прийнято рішення відвезти дітей до КНП "Менська міська лікарня" для повного медичного обстеження та попередження тяжких наслідків від ДТП. Батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 намагався перешкодити виїзду комісії з дітьми з села, витягував сина із машини, тим самим налякав дітей. В лікарні у дітей було виявлено педикульоз.

9. Згідно із довідкою №526 від 06.06.2024 року, наданою КНП "Менська міська лікарня", 30.05.2024 року о 00.50 год. бригадою екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до лікарні були доставлені ОСОБА_2 із діагнозом: "Забій волосистої ділянки голови", ОСОБА_1 із діагнозом "Забій м`яких тканин правого колінного суглоба, садно правого колінного суглоба". Станом на 30.05.2024 року, стан малолітніх дітей задовільний. При госпіталізації у терапевтичне відділення ОСОБА_3 перебувала із дітьми у стаціонарі, гігієнічних норм догляду за дітьми не дотримувалась.

10. Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 30.04.2024 року, щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживають по АДРЕСА_1 , встановлено, що діти перебувають у занедбаному стані, брудні, голодні, не мають засобів гігієни, мають тілесні ушкодження, отримані внаслідок ДТП, в будинку незадовільні умови проживання, електроплита, на якій готується їжа, знаходиться у вільному доступі до дітей, спальні місця дітей не придатні для відпочинку, від постільної білизни відчутний різкий запах сечі, в будинку відсутня вода та місце для гігієнічних процедур. За результатами проведеної оцінки рівня безпеки дитини визначено, як дуже небезпечний. Для захисту дітей негайно вжиті заходи у вигляді вилучення 30.05.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із сім`ї матері та тимчасово влаштовано до дитячого відділення лікарні.

11. Згідно із актами про факт передачі дитини від 30.05.2024 року службою у справах дітей Менської міської ради, було передано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 - лікарю ЗПСМ КНП "Менська міська лікарня", на підставі акту проведення рівня безпеки дітей від 30.05.2024 року.

12. Згідно із витягом з протоколу №09 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 30.05.2024 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 ", та ухвалено рішення про доцільність відібрання малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 з підстав, що матір свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей та підготовку службою у справах дітей міської ради необхідних документів для затвердження висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також вирішено питання про тимчасове влаштування дітей до патронатної родини.

13. Рішенням виконавчого комітету Сосницької селищної ради Чернігівської області "Про влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя" №637 від 05.06.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, 05.06.2024 року влаштовано до патронатної родини ОСОБА_10 . Згідно з актом про факт передачі дитини від 05.06.2024 року, службою у справах дітей Менської міської ради було передано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , патронатному вихователю. Малолітній ОСОБА_2 переданий батьку - ОСОБА_4 , з яким проживає на даний час.

14. Згідно із актом про результати візиту від 20.06.2024 року за №48, патронатною вихователькою з`ясовано, що ОСОБА_1 має енурез, є проблеми із зубами, найближчим часом планують звернутися до вузькопрофільних спеціалістів. Також патронатним вихователем з`ясовано, що 8-річна дівчинка проявляє зацікавленість до питань сексуального характеру. В історії пошуку в телефоні є багато посилань на порнографічні сайти. Фотографувала себе оголеною на телефон та знімала відео, цікавилась "порно"-відео, пояснювала, що бачила таке вдома та на телефоні матері, знала, як знайти такі відео в телефоні. Дівчинка не вміє доглядати за обличчям, речами, не вбачає потреби у систематичному митті тіла, волосся, не чистить зуби. Патронатному вихователю надано рекомендацію звернутися за додатковою допомогою до психолога, пройти медичне обстеження із дитиною найближчим часом. Згідно із протоколом індивідуальної консультації КУ ММЦСС від 20.06.2024 року, при спілкуванні із психологом малолітня ОСОБА_1 зазначила, що у патронатній сім`ї вона почувається безпечно, стосунки з членами сім`ї дружелюбні, але вона має страхи, пов`язані із її біологічною матір`ю та братом, яких вона боїться втратити.

15. Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №140 від 27.06.2024 року (як органу опіки та піклування) затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16. Згідно із актом про результат візиту від 02.09.2024 року за №57, членам комісії не вдалося з`ясувати, чи облаштовує ОСОБА_3 будинок за місцем своєї реєстрації та реєстрації дітей для подальшого повернення туди дітей, оскільки будинок було зачинено.

17. Під час засідання свідки у справі (педагоги) наголошували на тому, що син відповідача - ОСОБА_2 краще забезпечений одягом, шкільним приладдям та іншим, ніж дочка ОСОБА_1 , що викликало заздрість у дівчинки, яка не має взагалі ні від кого уваги, на відміну від брата, про якого турбується батько. Це підтверджував і ОСОБА_4 , батько хлопчика (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог у справі).

18. У матеріалах справи також наявні письмові пояснення сусідів відповідача, за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, які характеризують ставлення відповідача до своїх дітей. Із пояснень вбачається, що діти не доглянуті, завжди брудні, одягнуті не по сезону, без нагляду дорослих бродять по селу допізна.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції дані докази не досліджені та не враховані при ухваленні оскаржуваного рішення від 03.12.2024 року, тому є необхідність дослідження даних доказів під час апеляційного перегляду, для повного з`ясування обставин справи. За доводами апелянта, факти неналежного виконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків доведені також рішеннями судів, які набрали законної сили, про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 статті 184 КУпАП: постановою Менського районного суду від 23.08.2023 року в справі №738/1272/23, постановою Менського районного суду від 25.06.2024 року в справі №738/1245/24. В ході розгляду справи відповідач категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх дітей, стверджувала, що вона бажає повернути дітей, піклуватися про них, брати активну участь у їх житті, на даний час вона переїхала в будинок, в якому є умови для проживання дітей, працевлаштована, отримує стабільну заробітну плату. Проте, апелянт вважає, що це лише слова відповідача, які суперечать фактичним обставинам справи та не підтверджені жодними доказами, оскільки нічим не підтверджено зміну поведінки відповідача по відношенню до морального виховання дітей; за період перебування дитини у патронатній сім`ї, матір не здійснювала виконання своїх батьківських обов`язків по належному утриманню, вихованню, розвитку дитини, хоча вона є її матір`ю, та зобов`язана була це робити (лише декілька разів за п`ять місяців відвідувала дитину, не придбавала солодощі, фрукти, речі (одяг) чи шкільне приладдя, не брала участі у розвитку дитини); немає жодного доказу, який підтверджує наявність облаштованого житла із належними умовами для дітей; у матері на першому місці як було, так і є влаштування особистого життя, а не створення належних умов проживання, виховання та розвитку дітей в сім`ї. За доводами апелянта, позивачем належним чином доведено наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та стягнення з неї аліментів на їх утримання, і при цьому, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача Менської міської ради - Марцева Т.І., Васильчук О.М. підтримали вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи Комунальної установи "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради - Страдомська В.М. підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Загалець О.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.16).

У Витязі із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України, сформованого 23.09.2015 року за №3, містяться відомості про те, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_11 , відомості про батька записані відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 25.06.2019 року, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 (а.с.16, зворот).

ОСОБА_3 зареєстрована по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №245/10-16 від 07.05.2019 року (а.с.18, зворот).

Згідно із довідками, наданими Феськівською гімназією, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2023-2024 навчальному році, були учнями вказаного навчального закладу (а.с.19, 19,зворот).

ОСОБА_2 навчався у першому класі Феськівської гімназії, навчальний матеріал засвоїв на початковому та середньому рівні, зацікавленості у навчанні не виявляє, на уроках працювати не хоче, часто ігнорує правила поведінки, заважає вчителю, відволікає дітей на уроках, на зауваження не реагує, мати належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснює. ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , сестрою ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_6 , батько хлопчика проживає окремо, однак забезпечує сина одягом та взуттям. Зі сторони ОСОБА_3 , відсутній постійний контроль за дітьми.

ОСОБА_3 є ученицею третього класу гімназії, яка має знижену мотивацію до навчання, інколи виявляла агресивність, тривожність, імпульсивність, доволі важко знаходить спільну мову із однолітками, проживає у неповній сім`ї разом з матір`ю, братом та дідусем. Про батька інформація відсутня. Більшу частину свого вільного часу ОСОБА_1 буває без нагляду. Матеріальний добробут сім`ї - середній, проте дівчинка не має усіх необхідних предметів сезонного одягу та взуття, шкільного приладдя, траплялися випадки, коли ОСОБА_1 привласнювала чужі речі, після профілактичної бесіди подібних випадків не повторювалось. На уроках поводиться здебільшого пасивно, майже не вникає у навчальний процес, домашні завдання виконує регулярно на групі продовженого дня. Вміє писати, переказувати, рахувати, виконувати елементарні математичні дії. На запрошення прийти до школи матір реагує, але не завжди дотримується рекомендацій.

Згідно із витягом з протоколу №05 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 13.04.2021 року, розглядалося подання КУ ММЦСС про вчинення насильницьких дій з боку ОСОБА_4 щодо співмешканки ОСОБА_3 , у присутності її малолітньої дитини ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно із витягом з протоколу №08 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 09.06.2021 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 " та ухвалено рішення, яким попереджено ОСОБА_3 про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, рекомендовано їй провести обстеження молодшого сина у лікаря та контролювати його здоров`я, з`ясовувати стосунки зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 без присутності дітей, викликати поліцію, коли він без дозволу проникає у помешкання, рекомендовано службі у справах дітей тримати на суворому контролі питання стану утримання та виховання малолітніх дітей, у разі, якщо будуть відомі випадки неналежного ставлення до виховання дітей, залишення їх без нагляду, порушувати питання про доцільність позбавлення батьківських прав матері стосовно її малолітніх дітей (а.с.12).

Згідно із витягом з протоколу №17 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 16.10.2023 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 ", та ухвалено рішення, яким рекомендовано ОСОБА_3 , не залишати дітей без нагляду дорослих, здійснювати належний догляд за поведінкою дітей та слідкувати за їх зовнішнім виглядом, привести стан будинку у відповідності до санітарних норм (побілити кімнати, прибрати весь безлад, попрати білизну, дитячі речі), зробити певний запас продуктів харчування та забезпечувати повноцінне харчування дітей, забезпечити належні умови для виховання, навчання та розвитку дітей; службі у справах дітей міської ради та КУ "Менський МЦСС" рекомендовано продовжувати здійснювати контроль за станом утримання, виховання та здоров`я малолітніх дітей, шляхом відвідування родини, продовжувати надати соціальні послуги по формуванню навичок відповідального батьківства, належного догляду за дітьми, профілактику негативних явищ (а.с.13).

Згідно із витягом з протоколу №19 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 14.11.2023 року, розглянуто питання "Про організацію контролю за виконанням рішення комісії від 16 жовтня 2023 року щодо виконання батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", та ухвалено рішення, яким надано ОСОБА_3 двотижневий термін, для вирішення питання постійного спільного проживання з дітьми та здійснення належного догляду за ними; службі у справах дітей міської ради, КУ "Менський МЦСС", старості Феськівського старостинського округу рекомендовано продовжувати здійснювати строгий контроль за станом утримання, виховання та здоров`я малолітніх дітей, шляхом відвідування родини, у разі надходження інформації про неналежний догляд за дітьми, вживати заходів для вилучення дітей з сім`ї та влаштування їх до закладу соціального захисту (а.с.14).

З акту №41 про результати візиту в сім`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та акту обстеження умов проживання від 29.05.2024 року вбачається, що за вказаною адресою проживають: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_12 . Санітарно-гігієнічні умови в будинку порушені, в будинку дуже брудно, постільна білизна засмальцьована, чисті дитячі речі, засоби гігієни, запас продуктів харчування, відсутні. Набір продуктів харчування мінімальний (олія, цукор, макарони із гуманітарної допомоги). Від холодильника сильний сморід тухлого м`яса, всередині брудний, у плісняві, у морозильній камері зіпсовані продукти. Водопостачання в будинку відсутнє, електрична плитка знаходиться в аварійному стані у доступному для дітей місці. Земельна ділянка не оброблена. Для дітей немає умов для проживання, відсутнє шкільне приладдя. ОСОБА_3 запевняє, що проживає разом із дітьми, проте, в будинку відсутні ознаки її проживання. Матір схильна залишати дітей на свого батька, який систематично вживає спиртні напої, що несе загрозу для дітей. Зі слів сусідів, старости с. Феськівка, ОСОБА_3 не ночує із дітьми, які бродять по вулицях села у будь-який час, брудні, голодні. Із відповідачем проведено профілактичну бесіду, роз`яснено наслідки невиконання батьківських обов`язків, проінформовано про важливість зберігання продуктів харчування при правильному температурному режимі, попереджено про наслідки залишення дітей на дідуся, який схильний до вживання алкогольних напоїв, рекомендовано не залишати дітей без нагляду, забезпечити догляд за дітьми (а.с.23,30).

Згідно із інформацією про сім`ю ОСОБА_3 , яка надана КУ "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської рад від 24.06.2024 року, із 27.04.2018 року сім`я ОСОБА_3 перебуває на обліку Комунальної установи "Менський міський центр соціальних служб" Менської міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах через нехтування відповідачем виконання батьківських обов`язків. Сім`я ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 , даній сім`ї на постійній основі надаються соціальні послуги: консультування, соціальна профілактика, інформування, натуральна допомога. Від жителів села та сусідів неодноразово надходили повідомлення старості та фахівцю із соціальної роботи, що діти гуляють до пізньої години по селу, біля річки, біля проїзної частини, їх одяг не відповідає погодним умовам, зовнішній вигляд дітей занедбаний, інколи сусіди підгодовували дітей, траплялися непоодинокі випадки підпалу сміття, соломи дітьми ОСОБА_3 . У листопаді 2023 року на території будинку сталася пожежа, згоріла надвірна будівля із запасом дров на зиму, зі слів ОСОБА_3 , вона не знає, хто це зробив, зі слів сусідів, це зробили її діти. У листопаді 2023 року ОСОБА_3 було звільнено з КП "Менакомунпослуга" за домовленістю сторін, проте, головною підставою для звільнення було нехтування нею своїми службовими обов`язками. ОСОБА_3 неодноразово було запрошено на комісію із захисту прав дітей щодо невиконання нею батьківських обов`язків. 11.03.2024 року ОСОБА_3 повідомила фахівця про те, що працевлаштувалась молодшою медичною сестрою у КНП "Менська міська лікарня" (а.с.22).

29.05.2024 року під час обстеження умов проживання ОСОБА_3 було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не почала дотримуватись санітарно-гігієнічних норм, в будинку брудно, дитячі речі брудні, засоби гігієни відсутні, із ОСОБА_3 проведено профілактичну бесіду та попереджено про наслідки невиконання батьківських обов`язків (а.с.30).

31.05.2024 року, під час візиту до сім`ї ОСОБА_3 було встановлено, що співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_8 зачиняв будинок на замок, в будинку знаходилися ОСОБА_6 , який мав ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, майже не розмовляв, важко піднімався. У ОСОБА_2 біля вуха була наявна припухлість та синець. Зі слів малолітньої ОСОБА_1 , у неї боліло коліно та зуб. Діти брудні, у ОСОБА_1 дуже давно не розчісувалося волосся, від дітей йшов неприємний запах, на запитання коли останній раз чистили зуби або мились, конкретної відповіді не надали, сплять в одному ліжку. В будинку відсутня вода, із приготовленої їжі тільки макарони, зварені два дні тому. Членами комісії прийнято рішення відвезти дітей до КНП "Менська міська лікарня" для повного медичного обстеження та попередження тяжких наслідків від ДТП. Біологічний батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 намагався перешкодити виїзду комісії з дітьми із села, витягував сина із машини, тим самим налякав дітей. В лікарні у дітей було виявлено педикульоз.

Під час проведення позачергового засідання комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулося 30.05.2024 року, на якому розглядалося питання щодо стану виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 , вона повідомила, що 29.05.2024 року біля 22.00 год. поклала дітей спати, дідусь був вдома, сама вона разом із ОСОБА_8 поїхала до с.Дягова, на запитання членів комісії, чому залишила дітей на дідуся, який знаходився в середньому тяжкому стані, закритими на замок в будинку, чому в будинку брудно, відсутня свіжоприготовлена їжа, відсутні засоби гігієни, відповіді не надала.

Згідно із довідкою №526 від 06.06.2024 року, наданою КНП "Менська міська лікарня", 30.05.2024 року о 00.50 год. бригадою екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до лікарні були доставлені ОСОБА_2 , із діагнозом - забій волосистої ділянки голови, ОСОБА_1 із діагнозом - забій м`яких тканин правого колінного суглоба, садно правого колінного суглоба. Станом на 30.05.2024 року, стан малолітніх дітей задовільний. При госпіталізації у терапевтичне відділення, ОСОБА_3 перебувала із дітьми в стаціонарі, гігієнічних норм догляду за дітьми не дотримувалась.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дітей від 30.05.2024 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживають по АДРЕСА_1 , встановлено, що діти перебувають у занедбаному стані, брудні, голодні, не мають засобів гігієни, мають тілесні ушкодження, отримані внаслідок ДТП, в будинку незадовільні умови проживання, електроплита, на якій готується їжа, знаходиться у вільному доступі до дітей, спальні місця дітей не придатні для відпочинку, від постільної білизни відчутний різкий запах сечі, в будинку відсутня вода та місце для гігієнічних процедур. За результатами проведеної оцінки рівня безпеки дитини визначено, як дуже небезпечний. Для захисту дітей негайно вжиті заходи у вигляді вилучення 30.05.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із сім`ї матері та тимчасово влаштовано до дитячого відділення лікарні (а.с.25-26).

Згідно із актами про факт передачі дитини від 30.05.2024 року, службою у справах дітей Менської міської ради було передано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 - лікарю ЗПСМ КНП "Менська міська лікарня", на підставі акту проведення рівня безпеки дітей від 30.05.2024 року (а.с.28,29).

Згідно із витягом з протоколу №09 засідання комісії з питань захисту прав дітей при Менській міській раді від 30.05.2024 року, розглянуто питання "Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 " та ухвалено рішення про доцільність відібрання малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 з підстав, що вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дітей, та підготовку службою у справах дітей міської ради необхідних документів для затвердження висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також вирішено питання про тимчасове влаштування дітей до патронатної родини (а.с.15).

Рішенням виконавчого комітету Сосницької селищної ради Чернігівської області "Про влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя" №637 від 05.06.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах, 05.06.2024 року влаштовано до патронатної родини ОСОБА_10 (а.с.8).

Згідно із актом про факт передачі дитини від 05.06.2024 року, службою у справах дітей Менської міської ради було передано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , патронатному вихователю (а.с.24).

Малолітній ОСОБА_2 переданий батьку - ОСОБА_4 , з яким проживає на даний час.

Згідно із актом про результати візиту від 20.06.2024 року за №48, патронатною вихователькою з`ясовано, що ОСОБА_1 має енурез, є проблеми із зубами, найближчим часом планують звернутися до вузькопрофільних спеціалістів. Також патронатним вихователем з`ясовано, що 8-річна дівчинка проявляє зацікавленість до питань сексуального характеру. Дівчинка не вміє доглядати за обличчям, речами, не вбачає потреби у систематичному митті тіла, волосся, не чистить зуби. Патронатному вихователю надано рекомендацію звернутися за додатковою допомогою до психолога, пройти медичне обстеження із дитиною найближчим часом.

Згідно із протоколом індивідуальної консультації КУ ММЦСС від 20.06.2024 року, при спілкуванні із психологом малолітня ОСОБА_1 зазначила, що у патронатній сім`ї вона почувається безпечно, стосунки із членами сім`ї дружелюбні, але вона має страхи, пов`язані із її біологічною матір`ю та братом, яких вона боїться втратити (а.с.51).

ОСОБА_3 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 184 КУпАП по факту неналежного виховання дітей, який мав місце 29.05.2024 року (а.с.20-20,зворот).

Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №140 від 27.06.2024 року, як органу опіки та піклування, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-7).

У провадженні Менського районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа за позовом Менської міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання, без позбавлення батьківських прав дітей від матері. У задоволенні вимог заявленого позову рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17.09.2019 року, було відмовлено (а.с.9-10).

Згідно із актом про результат візиту від 02.09.2024 року за №57, членам комісії не вдалося з`ясувати, чи облаштовує ОСОБА_3 будинок за місцем своєї реєстрації та реєстрації дітей для подальшого повернення дітей, оскільки будинок було зачинено (а.с.74).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року, відмовляючи у задоволенні позову Менської міської ради в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, суд першої інстанції, з`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду даної справи, надавши відповідну оцінку показанням свідків, дійшов висновку про те, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, тобто, природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведена. Суд першої інстанції зазначив, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №331/5427/17), і при цьому, в ході розгляду даної справи відповідач ОСОБА_3 категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітніх дітей, стверджувала, що вона бажає повернути дітей, піклуватися про них, приймати активну участь у їх житті, на даний час вона переїхала до будинку, в якому є умови для проживання дітей, працевлаштована, отримує стабільну заробітну плату. Відповідач ОСОБА_3 в ході розгляду даної справи судом першої інстанції, не заперечувала, що 29.05.2024 року вона залишила своїх малолітніх дітей із батьком, але ДТП, яка трапилася тієї ночі, для неї також є несподіванкою, оскільки батько, коли вона залишала з ним дітей, був тверезий, а діти вже лягли спати. Судом першої інстанції не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 не бажає спілкуватися із дітьми та приймати участь у їх вихованні, водночас, із матеріалів справи вбачається, що поведінка відповідача ОСОБА_3 навпаки свідчить про її бажання, як матері, приймати участь у вихованні та спілкуванні із дітьми, її спроможність та волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що саме з ініціативи відповідача відбуваються усі її зустрічі із дочкою, яка знаходиться у сім`ї патронатного вихователя, і дитина також знаходить приводи, щоб поспілкуватися із матір`ю, про що в судовому засіданні зазначила патронатний вихователь, а саме про те, що дівчинка без її дозволу спілкується із матір`ю по телефону однокласниці. Спілкування ОСОБА_3 із сином відбувається за домовленістю матері та батька, з яким на даний час проживає дитина, і перешкоди у такому спілкуванні відсутні. Судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 03.12.2024 року зазначено, що при зверненні до суду із позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання без позбавлення батьківських прав дітей від матері, органом опіки та піклування вказувалися ті ж самі підстави, а саме, незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання дітей, відсутність одягу відповідно до сезону, брудна білизна та одяг, неповноцінне харчування, відсутній запас продуктів харчування, залишення дітей без нагляду дорослих, і у задоволенні даного позову рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 17.09.2019 року, було відмовлено. Як вказано судом першої інстанції, дані обставини також не підтверджуються належними доказами і під час розгляду даної справи, жоден факт причетності дітей відповідача до підпалів, пожежі не зафіксовано у офіційному документі відповідною службовою особою, відсутній акт пожежі, вони є лише припущенням, оскільки випливають виключно із пояснень представників органу опіки та піклування, соціальних служб. Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки, а саме, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , не підтвердили факту свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання нею своїх батьківських обов`язків, зазначивши, що діти регулярно відвідували школу, не пропускали занять без поважних причин, дітей до школи приводила мама, ОСОБА_2 був забезпечений шкільним приладдям в повному обсязі, ОСОБА_1 не мала всіх необхідних предметів шкільного приладдя, але мала рюкзак, зошити, ручки, вдома є місце для навчання та відпочинку. При цьому, жоден із свідків не підтвердив, що батько відповідача, на якого вона залишала дітей, зловживав алкогольними напоями. Навпаки, свідок ОСОБА_16 показала, що коли був живий дід, то діти були нагодовані, дід помер вже після відібрання дітей у відповідача. Як зазначив суд першої інстанції, твердження представника органу опіки та піклування про те, що відповідач відмовилася від обстеження дітей після ДТП у лікарні, спростовуються довідкою №526 від 06.06.2024 року, наданою КНП ''Менська міська лікарня'', згідно якої, 30.05.2024 року о 00.50 год. бригадою екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до лікарні були доставлені малолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які були оглянуті лікарем, та їм було встановлено діагнози, лікар зазначив, що станом на 30.05.2024 року, стан малолітніх дітей задовільний, при госпіталізації у терапевтичне відділення ОСОБА_3 перебувала із дітьми в стаціонарі. Аналогічні пояснення з цього приводу надав і ОСОБА_4 , показавши, що діти були оглянуті лікарем, серйозних травм у них не було виявлено, і тому потреби у госпіталізації дітей не було. Отже, як вказав суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 03.12.2024 року, первинний огляд дітей було проведено у медичному закладі, їх життю та здоров`ю нічого не загрожувало. Суд першої інстанції не погодився із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки у даному висновку не встановлено фактів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідає інтересам малолітніх дітей. На підставі викладеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять в собі доказів, які негативно характеризують особу відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав на підставі пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову Менської міської ради в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, необхідно відмовити.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги Менської міської ради відносно того, що при ухваленні оскаржуваного рішення від 03.12.2024 року судом першої інстанції було неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, і внаслідок неправильної оцінки наявних доказів та тверджень відповідача, судом першої інстанції було необґрунтовано зроблено висновок про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт Менська міська рада стверджує, що матеріалами справи доведено наявність підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав на підставі пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України. Оскільки встановлено, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, неналежно піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дітьми освіти.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 3 (ч.1) Конвенції про права дитини, 20.11.1989 року, (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), Конвенцію ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до приписів статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно положень статті 27 Конвенції про права дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Частина 1 статті 141 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, яка регламентує підстави позбавлення батьківських прав, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення наведених вище положень статті 164 Сімейного кодексу України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей), і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

При вирішенні даної категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері, як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати, як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 20 березня 2024 року у справі №204/2097/22, провадження №61-951св24, від 07 лютого 2024 року у справі №455/307/22, провадження №61-16965св23, від 22 листопада 2023 року у справі №1915/2789/12, провадження №61-14726св23, від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, провадження №61-4014св20, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, провадження №61-13752св19.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови Верховного Суду: від 28 лютого 2024 року у справі №303/4697/22, провадження №61-16164св23, від 12 лютого 2024 року у справі №202/1931/22, провадження №61-14340св23, від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, провадження № 61-1544св21).

Європейський Суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07.12.2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Європейський Суд з прав людини також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення Європейського Суду з прав людини від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України", заява №10383/09, рішення Європейського Суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13).

У справі від 30.06.2020 року (заява №70879/11) Європейський Суд з прав людини також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується із висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, провадження №14-327цс18, та Верховним Судом у постановах: від 21 лютого 2024 року у справі №404/9387/21, провадження №61-13425св23, від 19 лютого 2024 року у справі №159/2012/23, провадження №61-15840св23, від 22 листопада 2023 року у справі №320/4384/18, провадження №61-1682св22.

Приписами ч.5, ч.6 статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду: від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21, провадження №61-5203св23, від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, провадження №61-10115св23, від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, провадження №61-1544св21, від 26 липня 2021 року у справі №638/15336/18, провадження №61-13690св20).

Виходячи із положень ч.6 статі 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, такий висновок має рекомендаційний характер. При цьому, необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні не у достатній мірі, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (стаття 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на національному і міжнародному рівнях від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків, тощо. Аналізуючи встановлені факти, у контексті позбавлення батьківських прав, необхідно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід, як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, необхідно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід, як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Приймаючи до уваги наведене вище, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати, як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Апеляційний суд вважає, що на підставі встановлених обставин справи та наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у матеріалах даної справи належних та достатніх доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення матері дітей ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків, та втрату нею інтересу до участі у вихованні її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_3 такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом першої інстанції надано критичну оцінку висновку, затвердженому рішенням виконавчого комітету Менської міської ради №140 від 27.06.2024 року, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у даному висновку не встановлено фактів, які б свідчили про те, що позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав є заходом впливу, який найкраще відповідає інтересам дітей.

Виходячи із приписів статті 90 ЦПК України, показання свідка є одним із видів доказів у справі. При цьому, згідно ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року, судом надано належну оцінку показанням в судовому засіданні свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . При цьому, допитані в судовому засіданні свідки, а саме, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , не підтвердили факту свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання нею своїх батьківських обов`язків, зазначивши, що діти регулярно відвідували школу, не пропускали занять без поважних причин, дітей до школи приводила мама, ОСОБА_2 був забезпечений шкільним приладдям в повному обсязі, ОСОБА_1 не мала всіх необхідних предметів шкільного приладдя, але мала рюкзак, зошити, ручки, вдома є місце для навчання та відпочинку.

При цьому, жоден із свідків не підтвердив, що батько відповідача, на якого вона залишала дітей, зловживав алкогольними напоями. Навпаки, свідок ОСОБА_16 показала, що коли був живий дід, то діти були нагодовані, дід помер вже після відібрання дітей у відповідача.

Твердження сторони позивача про те, що відповідач ОСОБА_3 відмовилась від обстеження дітей після ДТП у лікарні, спростовуються довідкою №526 від 06.06.2024 року, наданою КНП "Менська міська лікарня" про те, що 30.05.2024 року о 00.50 год. бригадою екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до лікарні були доставлені малолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які були оглянуті лікарем та їм було встановлено діагнози, лікар зазначив, що станом на 30.05.2024 року, стан малолітніх дітей задовільний, при госпіталізації у терапевтичне відділення, ОСОБА_3 перебувала із дітьми у стаціонарі.

Аналогічні пояснення з даного приводу надав і ОСОБА_4 , третя особа у справі, показавши, що діти були оглянуті лікарем, серйозних травм у них не було виявлено, і тому потреби у госпіталізації дітей не було.

В судовому засіданні суду першої інстанції третя особа - ОСОБА_4 пояснив, що він є батьком малолітнього ОСОБА_2 , при цьому, не наполягав на позбавленні відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, зазначивши, що вона дуже любить свої дітей, хвилюється з приводу відібрання у неї дітей, бажає з ними спілкуватися, і саме вона зателефонувала йому 30.05.2024 року та повідомила про ДТП, була дуже перелякана, просила допомоги, на даний час син проживає разом із батьком, він не чинить перешкод у спілкуванні матері із дитиною, ОСОБА_3 постійно зустрічається із ОСОБА_2 , проводять час. ОСОБА_4 вважає, що дитині на даний час краще проживати з ним.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України).

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Хант проти України" вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України").

При цьому, необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька і матері, як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини є підтвердженими документально, що наразі малолітня дочка відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у родині патронатного вихователя ОСОБА_10 , а малолітній син відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_4 .

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року відносно того, що в ході розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 не бажає спілкуватися із дітьми та приймати участь у їх вихованні, водночас, із матеріалів справи вбачається, що поведінка відповідача ОСОБА_3 , навпаки свідчить про її бажання, як матері, приймати участь у вихованні та спілкуванні із дітьми, її спроможність та волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки. Судом встановлено, що саме з ініціативи відповідача ОСОБА_3 відбуваються всі її зустрічі із дочкою, яка знаходиться у сім`ї патронатного вихователя, і дитина також знаходить приводи, щоб поспілкуватися із матір`ю, про що в судовому засіданні зазначила патронатний вихователь, а саме про те, що дівчинка без її дозволу спілкується із матір`ю по телефону однокласниці. Спілкування ОСОБА_3 із сином ОСОБА_2 відбувається за домовленістю матері та батька, з яким на даний час проживає дитина, і перешкоди у такому спілкуванні відсутні.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують висновку суду першої інстанції від 03.12.2024 року відносно того, що у висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не встановлено фактів, які б свідчили про те, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є заходом впливу, який найкращим чином буде відповідати інтересам її дітей. Судом першої інстанції враховано, що після відібрання дітей у відповідача, вона не втрачає зв`язку з ними, постійно їх відвідує, проводить із дітьми час, купує одяг, цікавиться станом їх здоров`я. Матеріали справи не містять в собі належних та достатніх, у розумінні статей: 77, 80 ЦПК України, доказів, які негативно характеризують особу відповідача та є підставами для позбавлення її батьківських прав, як про це заявляє сторона позивача. Відповідач заперечує проти позбавлення її батьківських прав, вона не втратила інтересу до своїх малолітніх дітей, переймається їх життям, має бажання із ними спілкуватися, а також відновити та зберегти родинні стосунки. Судом в ході розгляду даної справи не встановлено, що матір малолітніх дітей ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованого висновку суд першої інстанції від 03.12.2024 року відносно того, що в ході судового розгляду даної справи не встановлено достатніх підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, як гострої соціальної необхідності у цьому. Адже розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, як про це зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі ''Савіни проти України'', пункт 49.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 03.12.2024 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони спору посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду справи.

За даних обставин, апеляційна скарга Менської міської ради, підлягає залишенню без задоволення, а рішення Менського районного суду Чернігівської області від 03.12.2024 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Менської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 31.03.2025 року.

Головуючий: Судді: