Житомирський апеляційний суд
Категорія 70 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/12213/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Янчука Максима Олександровича, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що 21 серпня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2023 року розірвано.

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач належним чином матеріально не забезпечує дитину. Кошти, які він перераховує на утримання доньки, не відповідають її потребам у сфері навчання, розвитку, відпочинку та побутового забезпечення.

Зокрема, вказує, що за період з лютого 2023 року по листопад 2023 року вона понесла додаткові витрати на дитину: 11600 грн. на додаткові уроки з англійської мови; 7200 грн. на уроки гри на гітарі; 72000 грн. за оренду квартири; 10000 грн. комунальних платежів; 22000 грн. на придбання одягу; 24000 грн. - відпочинок на морі.

Разом з тим ОСОБА_2 є працездатною особою, у нього стабільна заробітна плата, він працює в ІТ галузі та отримує достатній дохід, а тому має можливість надавати своїй дитині гідне фінансове забезпечення.

Таким чином, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 25000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення і до повноліття дитини, а також стягнути додаткові витрати понесені на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , в сумі 167800,00 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7000 грн. щомісячно, починаючи з 4 грудня 2023 року й до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі представник позивачки адвокат Янчук М.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що позивачкою в суді першої інстанції було надано всі необхідні докази на підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, повний перелік яких зазначений у позові. Проте, вказані докази відсутні в матеріалах справи, що, на думку адвоката Янчука М.О., стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Наголошує на тому, що відповідач є особою працездатного віку, зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, як ФОП, має у власності нерухоме майно та інші активи.

Вважає, що під час розгляду справи ОСОБА_2 ввів суд в оману, посилаючись на низький рівень своїх доходів, оскільки у листопаді 2024 року він придбав три об`єкти нерухомого майна, що свідчить про високий рівень його майнового стану та доходів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2023 року шлюбі між ними розірвано.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2023 року визначено місце проживання малолітньої доньки сторін разом з матір`ю.

Відповідно до статті 180, частини третьої статті 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що сума доходів позивачки за 2023 рік становить 228151 грн., а сума доходів відповідача за 2023 рік 273914 грн. 43 коп., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованогор доходу.

Судом також врахована та обставина, що у власності відповідача перебуває транспортний засіб та об`єкти нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення розміру аліментів у сумі 25000 грн. щомісячно, оскільки матеріали справи не містять доказів щомісячних витрат на дитину у такому розмірі.

Відповідно до положень частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частиною другою статті 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд зазначив, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструмента або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим та підтверджуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка надала суду копію договору про надання навчально-освітніх послуг, укладеного між нею та ФОП ОСОБА_4 15 вересня 2022 року, у якому зазначено, що виконавець надає замовнику навчально-освітні послуги, спрямовані на підвищення рівня володіння ОСОБА_5 англійською мовою.

Договором передбачено, що вартість однієї академічної години (45 хв.) навчання становить 93,75 грн. Сторони погодили графік надання послуг: 8 уроків в академічному місяці (4 тижні); тривалість уроків 60хв.; додаткові розмовні уроки 1000,00 грн.(а.с. 23-24).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що протягом періоду з лютого по листопад 2023 року ОСОБА_1 понесла витрати за вказаним договором у розмірі 11600 грн.

Долучені до апеляційної скарги квитанції не містять інформації про сплату коштів саме за вказаним договором.

Суд також обгрунтовано відмовив у стягненні 7200 грн. витрат на уроки гри на гітарі, оскільки суду не надано належних й допустимих доказів понесення позивачкою таких витрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що витрати позивачки на оренду квартири, комунальні платежі, придбання одягу, екскурсійну поїздку до міста Будапешт не є додатковими витратами на дитину у розумінні статті 185 СК України.

Судом також вірно зазначено про те, що позивачкою не надано доказів того, що зазначена у позові поїздка до Анталії у період з14 липня 2023 року по 20 липня 2023 року була здійснена з метою задоволення особливих потреб дитини й за наявності медичних рекомендацій щодо оздоровлення дитини.

Таким чином, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Янчука Максима Олександровича, залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 липня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: