Справа № 490/2123/25
н/п 2-з/490/74/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., яка діє від імені суду, розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів, в порядку ст. 116 ЦПК України, в якій просив суд витребувати з Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори (54036, м.Миколаїв, вулиця Веселинівська, буд. 45): - належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , - витяги зі спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, та виданого свідоцтва про право на спадщину; від Нечаянської сільської ради (Миколаївська обл., с. Нечаяне, вул. Центральна, буд.1) інформацію про реєстрації місця проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ), (остання відома Банку адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), та осіб, що були зареєстровані з померлою ОСОБА_1 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування підстав для забезпечення доказів заявник вказує наступне.

АТ«Укрсиббанк» стало відомо, що ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» були укладені договори поруки та іпотеки від 12.03.2008 року в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 12.03.2008 року, відповідно з яким Банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, сплатити проценти на умовах, вказаних у договорах. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором ОСОБА_1 на умовах укладеного з АТ «Укрсиббанк» Договору іпотеки від 12.03.2008 року передано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що належить ОСОБА_1 , на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом із земельною ділянкою, кадастровий номер: :02:01060028, що розташована АДРЕСА_1 . Одночасно з укладенням договору були зареєстровані заборона відчуження та обтяження іпотекою. Станом на 19.03.2025 року залишається не погашеною заборгованість за кредитним договором у розмірі 727 086,70 грн, з яких: 175401,09 грн - заборгованість за кредитним договором. 551685,61 грн заборгованість за процентами. Вказана заборгованість та нерухоме майно входять до складу спадщини.

Дізнавшись про смерть ОСОБА_1 , АТ «Укрсиббанк» направив вимогу до спадкоємців від 22.02.2021 року №25-1-01/222 до Першої миколаївської державної нотаріальної контори та просив нотаріуса повідомити інформацію про спадкоємців. 25.10.2021 року Банком отримано відповідь Першої миколаївської державної нотаріальної контори від 08.10.2021 року, в якій зазначено, що Четвертою миколаївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та надано інформаційну довідку із спадкового реєстру №66782254 від 08.10.2021 року. Листом від 24.09.2024 року Перша миколаївська державна нотаріальна контора, повідомила, що претензія банку від 24.09.2021 року за вих.№25-1-01/863 направлена за належністю до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори, для долучення до спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 . АТ «Укрсиббанк» звернувся із адвокатським запитом до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори про надання інформації, щодо спадкоємців померлої ОСОБА_1 . На запит Банку про надання інформації про спадкоємців ОСОБА_1 . Четверта миколаївської державної нотаріальної контори листом від 20.09.2024 року №555/01- 16, повідомила, що надання інформації про спадкоємців не передбачено Законом України, посилаючись на ст.8 Закону України «Про нотаріат». Протягом всього часу з дня смерті боржника інформація про видачу свідоцтва про спадщину до Банку не надходила. Заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною. Незважаючи на неодноразові запити, Банку не вдалося дізнатися інформацію про осіб, які прийняли спадщину. В зв`язку з відсутністю інформації про осіб, які прийняли спадщину, не погасили борги померлого, та таким чином порушують права Банку, Банк позбавлений права захисту своїх прав у судовому порядку, та не може пред`явити позов та вказати у позові обов`язкову інформацію щодо відповідачів на виконання ст.175 ЦПК України та подати докази прийняття спадщини. Не володіючи інформацією про ім`я спадкоємців та доказами прийняття спадщини, Банк не має можливості захисту своїх порушених прав шляхом звернення із позовом до суду, та не має можливості самостійно надати інформацію та докази щодо прийняття спадщини разом з позовною заявою. Інформація про спадкоємців, докази звернення спадкоємців до нотаріальної контори, наявність чи відсутність заяв про відмову від прийняття спадщини, інформація про видані свідоцтва про право на спадщину знаходяться у спадковій справі, що заведена після смерті ОСОБА_1 , та знаходиться у Четвертій Миколаївській державній нотаріальній конторі. АТ «Укрсиббанк» не має доступу до вказаної інформації, та не має можливості надати суду вказаний доказ разом із позовною заявою.

Дані документи заявнику необхідні для оформлення та обґрунтування майбутнього позову до спадкоємців померлої ОСОБА_1 , щодо стягнення наявної заборгованості останньої за кредитним договором.В зв`язку з вищевказаним та для отримання можливості звернутися до суду за захистом свого майнового права представник Банку просить задовольнити дану заяву.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2025 року, дану заяву передано на розгляд судді Черенковій Н.П.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України їх неявки не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Зважаючи на встановлений ч.2 ст. 118 ЦПК України п`ятиденний строк, встановлений для розгляду заяви про забезпечення доказів, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності сторони та її представників.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини 2 статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно частини 3 статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до пунктів 4-5 частини 1 статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 4 статті 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

У Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів, забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін, наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Водночас, при зверненні до суду із клопотанням про забезпечення доказів до пред`явлення позову в порядку шляхом витребування Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та витяги зі спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, та виданого свідоцтва про право на спадщину, а також від Нечаянської сільської ради інформацію про реєстрації місця проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та осіб, що були зареєстровані з померлою ОСОБА_1 на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , представником заявника на дотримання вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів з метою подальшого формування позовних вимог заявником не передбачено положеннями ст. 116 ЦПК України.

Водночас в подальшому, АТ «Укрсиббанк» не позбавлений можливості витребування доказів (копію спадкової справи та інформацію про місце проживання) у справі за його позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців, у випадку наявності підстав, визначених ст. 84, 116 ЦПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право доступу до суду. «Право на суд» включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом по суті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).

З урахуванняммети інституту витребування доказів щодо допомоги сторонам в отриманні доказів, а також враховуючи те, що для звернення до суду за захистом свого майнового права АТ «Укрсиббанк» необхідна інформація щодо наявності спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника заявника про забезпечення доказів до подання позову.

Керуючись ст. ст.116,117 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Витребувати у Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори дані щодо наявності спадкоємців після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, відповідно до ч. 11 ст. 118 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Черенкова