Справа №439/392/24 Головуючий у 1 інстанції:Марків Т.А.
Провадження №22-ц/811/2741/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши у порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області в складів судді Марків Т.А. від 31 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

З 23 лютого 2024 року збільшено розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року (справа № 439/81/19), та стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення аліментів на час навчання змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: «Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року (справа № 439/81/19), та стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття».

Зазначає, що не погоджується з розміром аліментів, оскільки запропонований відповідачем розмір аліментів, який він готовий сплачувати (прожитковий мінімум на дитину відповідного віку 3196,00 гривень), якщо ж таку саму суму витрачатиме позивачка на утримання сина щомісячно, така сума відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів, як одержувача так і платника аліментів. Вважає, що позивачка у позові не зазначила про факт отримання соціальної допомоги на сина ОСОБА_4 , який є дитиною з інвалідністю. Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» від 09.11.2023 (№3460-ІХ), який набув чинності з 01.01.2024 Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю впродовж усього 2024 року для осіб з інвалідністю з дитинства 1 групи підгрупи А з надбавкою на догляд становить 8044,70 грн. Саме отримання такої допомоги відбувається у зв`язку з інвалідністю та необхідністю лікування реабілітації дитини з інвалідністю і така допомога надається у грошовій формі. У разі отримання зазначеної соціальної допомоги позивачка витрачає таку допомогу на виховання і утримання сина. Вважає, що позивачкою не надано належних доказів, зокрема, понесення матеріальних витрат, у зв`язку із влаштуванням дитині необхідних та специфічних умов для проживання, лікування, навчання та реабілітації здійснює позивач, понесення матеріальних витрат, зокрема щодо забезпечення дитини навчальним приладдям, підручниками. Звертає увагу, що судом не взято до уваги, що окрім сплати аліментів на сина ОСОБА_4 , на утриманні відповідача є двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, а також те що відповідач офіційно не працевлаштований, господарської (підприємницької) діяльності не проводить, у нього відсутнє на праві власності, володіння або користування майно та майнові права у тому числі рухоме та нерухоме майно, виключні права на результати інтелектуальної діяльності, корпоративні права.

Відповідно до ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заперечення на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 51 ч.5 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 184, 192 СК України, та задовольняючи позов частково, виходив з того, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком його є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 . Згідно з медичним висновком №86 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною-інвалідом; діагноз: важкі вроджені розлади центральної нервової системи, синдром Арнольда-Кіарі, вроджена оперована спинно-мозкова грижа, прогресуюча гідроцефалія, нижній парапарез з стійкими руховими розладами. У зв`язку із вказаним станом ОСОБА_4 потребує реабілітації, що підтверджується індивідуальною програмою (а.с. 12 13). Малолітній ОСОБА_4 проживає з матір`ю, навчається в 6 класі Кутівської філії І-ІІ ступенів Олеського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Буської міської ради на індивідуальній формі навчання, що підтверджується довідками (а.с. 9, 30). Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_4 від 26 травня 2023 року, характеристики (а.с. 14 26, 31), фізичний розвиток дитини сильно ослаблений внаслідок основного захворювання, зокрема хлопчик самостійно не стоїть, не ходить, пересувається на візочку зі сторонньою допомогою дорослих, має функціональні порушення зору, грубі порушення координації рухів рук; потребує постійного контролю і допомоги з боку вчителів і батьків. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_3 . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. 12 березня 2019 року Бродівським районним судом ухвалене рішення (а.с.10) про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1 013,50 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с.56 58), ОСОБА_2 перебуває в шлюбі із ОСОБА_5 ; подружжя є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Суд прийшов до висновку, що надання державою соціальної допомоги на дитину з інвалідністю жодним чином не впливає на батьківські обов`язки відповідача. ОСОБА_2 є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб сина, зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своїх дітей. Син сторін є дитиною з інвалідністю, проживає з матір`ю, яка створює умови для його життя, навчання та виховання. Відповідач же сплачує аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.61). За вказаних обставин очевидний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, та значно більший тягар відповідальності, матеріальних витрат, витрат часу тощо покладено саме на ОСОБА_3 . Стан здоров`я, фізичного розвитку сина сторін, рівень його здатності до самообслуговування, спеціфіка навчання, обумовлене зростанням дитини збільшення потреб в харчуванні, лікуванні, одязі, вказує, що встановлений попереднім рішенням суду є недостатнім для забезпечення гідних умов проживання й розвитку малолітнього. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем (зокрема й права позивача на одержання збільшеного розміру аліментів з дня звернення до суду із цією позовною заявою), суд вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню до 5 500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду немає.

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила:

- змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2019 року у справі №439/81/19 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн щомісячно з дати подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що на підставі рішення Бродівського районного суду від 12 березня 2019 року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 1 013,50 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Малолітній ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом із важкими вродженими розладами центральної нервової системи, страждає на невиліковну хворобу синдром Арнольда-Кіарі, вроджену оперовану спинно-мозкову грижу, прогресуючу гідроцефалію, нижній парапарез з стійкими руховими розладами. Указані захворювання та вади дитини мають стійкий прогресуючий характер, супроводжуються неможливістю самостійного пересування та самообслуговування, не дають йому можливості відвідувати навчальний заклад (отримує освіту вдома за індивідуальною формою навчання). Влаштування дитині необхідних та специфічних умов для проживання, лікування, навчання та реабілітації здійснює позивач. Дитина проживає разом з матір`ю, з віком сина зросли його потереби у харчуванні, одязі, забезпеченні навчальним приладдям, підручниками. Аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина, не достатньо для задоволення першочергових потреб. Зазначала, що утримання дитини з особливими потребами є важким матеріальним тягарем для позивачки. Крім того, вона забов?язана утримувати іншу дитину, з якою проживає - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також несе витрати на утримання сім?ї. Зазначала, що відповідач молода здорова працездатна особа, яка отримує регулярний дохід та може брати участь в утриманні дитини, однак, коштів які стягуються з ОСОБА_2 як аліменти, на даний час є вкрай недостатніми для забезпечення потреб дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не опорювалось та не спростовано, відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком його є ОСОБА_2 (відповідач), матір`ю ОСОБА_3 (позивачка)

Згідно з медичним висновком №86 (а.с.11), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною-інвалідом; діагноз: важкі вроджені розлади центральної нервової системи, синдром Арнольда-Кіарі, вроджена оперована спинно-мозкова грижа, прогресуюча гідроцефалія, нижній парапарез з стійкими руховими розладами.

У зв`язку із вказаним станом ОСОБА_4 потребує реабілітації, що підтверджується індивідуальною програмою (а.с.12 13).

Малолітній ОСОБА_4 проживає з матір`ю, навчається в 6 класі Кутівської філії І-ІІ ступенів Олеського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Буської міської ради на індивідуальній формі навчання, що підтверджується довідками.

Відповідно до висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_4 від 26 травня 2023 року, характеристики (а.с.14 26, 31), фізичний розвиток дитини сильно ослаблений внаслідок основного захворювання, зокрема, хлопчик самостійно не стоїть, не ходить, пересувається на візочку зі сторонньою допомогою дорослих, має функціональні порушення зору, грубі порушення координації рухів рук; потребує постійного контролю і допомоги з боку вчителів і батьків. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_3 . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини.

12 березня 2019 року Бродівським районним судом ухвалене рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1 013,50 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із свідоцтвами про шлюб та про народження ОСОБА_2 перебуває в шлюбі із ОСОБА_5 ; подружжя є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

З урахуванням викладеного, слід вказати, що суд першої інстанції правильно вважав, що малолітні діти відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають право на утримання батьком, і ця обставина підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Інших обставин, передбачених ч. 1 ст. 182 СК України, відповідачем не наведено.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що в даному випадку, надання державою соціальної допомоги на дитину з інвалідністю жодним чином не впливає на виконання батьківських обов`язків відповідачем. ОСОБА_2 є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти з урахуванням інтересів та потреб сина, зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своїх дітей. Син сторін є дитиною з інвалідністю, проживає з матір`ю, яка створює умови для його життя, навчання та виховання. Інвалідність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: важкі вроджені розлади центральної нервової системи, синдром Арнольда-Кіарі, вроджена оперована спинно-мозкова грижа, прогресуюча гідроцефалія, нижній парапарез з стійкими руховими розладами, підтверджується медичним висновком про дитину інваліда віком до 18 років №86 від 13.11.2012 року.

За вказаних обставин очевидний дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини та значно більший тягар відповідальності, матеріальних витрат, витрат часу, тощо покладено саме на ОСОБА_3 . Стан здоров`я, фізичного розвитку сина сторін, рівень його здатності до самообслуговування, спеціфіка навчання, обумовлене зростанням дитини збільшення потреб в харчуванні, лікуванні, одязі, вказує, що встановлений попереднім рішенням суду є недостатнім для забезпечення гідних умов проживання й розвитку малолітнього.

Колегія суддів вважає, що враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що розмір аліментів підлягає зміні, а саме збільшенню до 5 500 грн щомісячно.

Таким чином суд правомірно вирішив, що слід стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5 500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане сприятиме забезпеченню потреб дитини у речах першої необхідності, харчуванні, одязі, а також сприятиме забезпеченню дитини медикаментами та покриватиме певні витрати на проходження дитиною програм індивідуального навчання та реабілітації, що зумовлено особливими потребами дитини з інвалідністю.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра