Справа № 159/854/25
Провадження № 2/159/693/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Куптій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 09.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 09.06.2024-100000372. Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 210 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 09.06.2024-100000372 станом на 26.03.2024 становить 27733,89 грн. з яких: заборгованості по тілу кредиту - 9472,45 грн., заборгованість за відсотками - 13261,44 грн., неустойки - 5000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідачем подано відзив на позов з якого вбачається, що він позов визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту на загальну суму 13261,44 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог просить відмовити.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.06.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 09.06.2024-100000372.

Кредитний договір № 09.06.2024-100000372 був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За умовами договору, сума кредиту - 10000 грн. строком на 210 днів. Дата повернення (виплати) кредиту - 04.01.2025;

Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0.88% = (18521.74 / 10000)/210 ? 100%.

Проценти (економічна сутність - плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку.

Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - «Комісія», економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 20% від суми Кредиту та дорівнює 2000 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 09.06.2024-100000372 від 09.06.2024 станом на 26.03.2024 становить 27733,89 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9472,45 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 13261,44 грн. та неустойки в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 у поданому відзиві просить позов задовольнити частково та не заперечує проти стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13261,44 грн.

Згідно поданого відзиву, відповідач не заперечує проти стягнення з нього заборгованості в сумі 13261,44 грн., які є фіксованою незмінною процентною ставкою (п.5 № 09.06.2024-100000372 договору). При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростував, як і не надав доказів повернення кредитних коштів.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 09.06.2024-100000372 з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 9472,45 грн. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростував, доказів повернення кредитних коштів суду не надав.

ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір (оферту), був ознайомлений з умовами кредитування, строком надання кредиту, терміном повернення кредиту, процентами за користування кредитними коштами, комісією. Тобто, підписавши Кредитний договір шляхом виготовлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, ОСОБА_1 з такими умовами кредитування погодився.

Враховуючи процес змагальності, відповідач зобов`язаний був спростовувати доводи і твердження позивача, подавши свої докази. ОСОБА_1 будь-яких доказів не подав, надані позивачем розрахунки не спростував, а лише обмежився голослівним запереченням укладенням договору позики, які викладені ним у відзиві на позов.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 9472,45 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 13261,44 грн.

Що стосується стягнення з відповідача неустойки в сумі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

У цій справі кредитний договір № 09.06.2024-100000372 укладений між сторонами 09 червня 2024 року. Тобто в період дії воєнного стану в Україні, а, отже, згідно з пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за прострочення зобов`язань.

Відтак, оскільки стягнення неустойки у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 5000 грн.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає доведеним позов на суму 22733,89 грн., отже позов задоволено на 81,97% (22733,89 х 100) : 27733,89).

Сума судового збору в даній справі становить 2422,40 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1985,64 грн. судового збору, виходячи із наступного розрахунку: (2422,40 х 81,97) : 100 = 1985,64 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.06.2024-100000372 від 09.06.2024 в сумі 22733,89 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1985,64 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», електронна пошта: , адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий: В. О. ЛЕСИК