Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3320/24

Номер провадження: 2/511/81/25

24 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання- Полихи Ю.О.,

за участю:

відповідача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої дорожньо транспортною пригодою,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

У серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь 73 614,05 грн, з яких: матеріальна шкода у розмірі 43614,05 грн., а саме: 37 914,05 грн.- збиток завданий пошкодженням автомобіля, 5700 грн. - витрати на проведення експертизи та моральна шкода у розмірі 30 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач ОСОБА_3 22.06.2023 року о 15 годині 30 хв. на а/д Т16-28 від міста Роздільна 14 км 500 м, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_1 , при виконанні обгону автомобіля Mitsubishi н/з НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожні умови та здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi н/з НОМЕР_2 , яким керував він - ОСОБА_2 , що спричинило механічні ушкодження транспортним засобам.Після вчинення ДТП ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності не дочекавшись працівників поліції покинув місце вчинення адміністративного правопорушення. На дату вчинення цієї пригоди водій ОСОБА_3 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року по справі 511/1781/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього стягнення у вид штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року по справі 511/1780/23 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено стягнення і виді штрафу у розмірі 3400,00грн. Відповідно до висновку експерта № 44-23В експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу транспортно- товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 , від 06.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 22.06.2023 року, складає 37914,05грн. За проведення визначення вартості матеріального збитку він сплатив 5700 грн. Крім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був вимушений займатися відшукуванням коштів необхідних для часткового відновлення транспортного засобу, внаслідок чого йому довелося витратити на ремонт кошти сімейного бюджету. Також пошкодженням автомобіля, він став витрачати більше часу на вирішення побутових, сімейних, робочих питань, що потягло за собою виникнення незручностей, втрату зазначеного робочого та вільного часу. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, порушення психологічного стану, побутових проблем, та виникнення напружених сімейних стосунків, що негативно вплинуло на моє самопочуття, так як відповідач по справі всіляким способом намагається уникнути майнової відповідальності, що змушує його з метою відстоювання своєї правоти звертатися до суду. Тому просив суд стягнути відповідача на його користь 73 614,05 грн, з яких: матеріальна шкода у розмірі 43614,05 грн., а саме: 37 914,05 грн.- збиток завданий пошкодженням автомобілем, 5700 грн. - витрати на проведення експертизи та моральна шкода у розмірі 30 000 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І. від 09 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. ( а.с. 39)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області 04.11.2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. ( а.с.49-51).

20.12.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. ( а.с.65-85)

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області 28.01.2025 року клопотання відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Страхової компанії «НАСК ОРАНТА» інформацію чи було здійснено страхові виплати ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_3 , внаслідок ДТП яке відбулося 22 червня 2023 року о 15год 30хв. на а/д Т16-28 від міста Роздільна 14км500м за участю т/з МІТSUBISHI L400 н/з НОМЕР_2 . ( а.с.90)

04.03.2025 року від ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «ОРАНТА» надійшла затребувана інформація. ( а.с.98-100).

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі наявних доказів у матеріалах справи, та просив справу розглядати без його участі. ( а.с.62)

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на обставини що викладені у його відзиві, зокрема, зазначив, що він не був присутнім при винесенні постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст. 122-4 КУпАП, оскільки на той час перебував у зоні бойових дій, а тому не міг довести суду, що у ДТП винуватцем є не він, а водій автомобіля Mitsubishi н/з НОМЕР_2 , який, на його думку, своїми діями спровокував ДТП., він вважає себе не винуватим, а тому позовні вимоги не визнає.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 від 07.03.2019 року транспортний засіб Mitsubishi L400 vin: НОМЕР_5 , 2000 року випуску, н/з НОМЕР_2 належить позивачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .( а.с.9)

Судом встановлено, що 22.06.2023 року о 15 годині 30 хв. на а/д Т16-28 від міста Роздільна 14 км 500 м, ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_1 , при виконанні обгону автомобіля Mitsubishi н/з НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожні умови та здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi н/з НОМЕР_2 , яким керував позивач- ОСОБА_2 , що спричинило механічні ушкодження транспортним засобам.

Після вчинення ДТП ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності не дочекавшись працівників поліції покинув місце вчинення адміністративного правопорушення.

На дату вчинення цієї пригоди водій ОСОБА_3 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.( а.с.8)

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року по справі 511/1781/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього стягнення у вид штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн. Постанова набрала законної сили 22.08.2023 року. ( а.с.4)

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено стягнення і виді штрафу у розмірі 3400,00грн. Постанова набрала законної сили 22.08.2023 року. ( а.с.6-7)

Відповідно до висновку експерта № 44-23В експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу транспортно- товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 , від 06.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 22.06.2023 року, складає 37914,05грн. ( а.с. 14-28).

За проведення визначення вартості матеріального збитку позивач сплатив 5700 грн, що підтверджується копією квитанції 0.5.1 від 04 листопада 203 року.(а.с.32)

Відповідно інформації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «ОРАНТА», відповідно до інформаційних систем НАСК «ОРАНТА» виплата страхового відшкодування на ім`я ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2023 року не здійснювались. ( а.с.98)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 частини першої статті 16 ЦК України встановлено, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Факт завдання шкоди здоров`ю/майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.

Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння поза договірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Разом з тим, частиною п`ятою статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Тлумачення частини другої статті 1187 ЦК України свідчить про те, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, давши оцінку наданим доказам по справі, приходить до наступного висновку.

Так, 22 червня 2023 року о 15 годині 30 хвилин на а/д Т16-28 від міста Роздільна 14 км 500 м, ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н/з НОМЕР_1 , при виконанні обгону автомобіля Mitsubishi, н/з НОМЕР_2 , не був уважним, не врахував дорожні умови та здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi, н/з НОМЕР_2 . В результаті ДТП, без потерпілих, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 серпня 2023 року по справі 511/1781/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на нього стягнення у вид штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини відповідача ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.06.2023 року, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 станом на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Протокол щодо порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху в момент ДТП не складався, постанов про його притягнення до адміністративної відповідальності або про відсутність складу адміністративного правопорушення не виносилось.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 клопотань про проведення судово- автотехнічної експертизи до суду не надходило.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ( у редакції чинній на момент дорожньо-транспортної події) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.2.4 "Методики", вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.(пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.12.2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18).

Відповідно до висновку експерта № 44-23В експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу транспортно- товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 , від 06.11.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi L400, н/з НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 22.06.2023 року, складає 37914,05грн. ( а.с. 14-28).

За проведення визначення вартості матеріального збитку позивач сплатив 5700 грн, що підтверджується копією квитанції 0.5.1 від 04 листопада 2023 року.(а.с.32)

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, з огляду на те, що у ОСОБА_3 були відсутні договірні відносини із страховою компанією щодо відшкодування заподіяної ним шкоди, тому за заподіяну ним шкоду має відповідати саме він як винуватець ДТП.

Також суд вважає, що витрати в розмірі 5700 грн. на проведення експертизи, понесені позивачем за проведення висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки таке експертне дослідження проводилось виключно для визначення розміру майнової шкоди, вимога про відшкодування якої задоволена повністю.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно дост.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок пошкодження належного його майна; додатковому емоційному навантаженні та необхідності витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків; неможливості користуватись належним йому транспортним засобом через його значні пошкодження, понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, необхідність вишукування додаткового часу і додаткових зусиль для організації свого життя.

В зв`язку з цим, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1000грн., задовольнивши вказані позовні вимоги частково.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20грн.

На підставі ст.ст. 22,23,1166,1167,1187,1188,1194 ЦК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись 4,18,19,48,76-81,95,211,258-259,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої дорожньо транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірім 37914,05грн., в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи в розмірі 5700 грн та в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1211,20грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 25 березня 2025 року.

Суддя С. І. Гринчак