Справа №638/5509/25
Провадження № 2-з/638/65/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОН-1» про визнання недійсним правочину та поділ майна подружжя, -

встановив:

27 березня 2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОН-1» про визнання недійсним правочину та поділ майна подружжя.

Одночасно із поданням позовної заяви до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОН-1» про визнання недійсним правочину та поділ майна подружжя.

У поданій заяві просить: - заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОН-1» розпоряджатися нежитловими приміщеннями першого поверху №144-1-:-144-4, загальною площею 49,0 кв.м. в літ «А-5», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 20, номер об`єкта РПВН: 22884615;

- заборонити будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно та іншим субєктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень першого поверху №144-1-:-144-4, загальною площею 49,0 кв.м. в літ «А-5», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 20, номер об`єкта РПВН: 22884615.

31 березня 2025 року матеріали заяви про забезпечення позову передано канцелярією та отримано суддею Цвірою Д.М.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові від 18.10.2021 у справі № 910/7029/21 Верховний Суду зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У поданій заяві представник позивача обґрунтовує необхідність забезпечення позову саме через посилання на Акт приймання-передачі, який на думку представника позивача укладений через недобросовісні дії відповідача, та у разі не вжиття заходів забезпечення позову такі дії можуть бути вчинені повторно під час розгляду справи. Разом з тим, Акт приймання-передачі укладено ще у липні 2023 року.

Проаналізувавши подану заяву суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову позивачем не доведено наявність ризиків відчуження спірного майна, а також не доведено ту обставину, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, ним не доведено співмірність заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам.

З урахуванням викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заявником не доведено належними та допустимим доказами необхідності в цьому.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОН-1» про визнання недійсним правочину та поділ майна подружжя- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра