Провадження № 2/712/177/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Токової С.Є,

за участю секретаря судового засідання Білик О.Ю.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з указаним позовом, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.03.2007 року у розмірі 78787,39 грн, а також судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ Приватбанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15.03.2007, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 21600 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за вказаним Договором виконали, а саме ОСОБА_3 було надано можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але відповідач коштів не повернув та припинив виконувати договірні зобов`язання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.

Спадкоємицею після смерті Позичальника є ОСОБА_2 .

18.08.2023 була направлена претензія кредитора до Першої черкаської державної нотаріальної контори.

26.09.2023 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги про стягнення заборгованості.

Станом на момент звернення до суду з позовною заявою, вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку, в зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача, як спадкоємиці позичальника, кредитну заборгованість у сумі 78787,39 грн,, яка складається з 10 217,31 грн. заборгованість за тілом кредита; 64720,08 грн. заборгованість за відсотками; 3850,00 грн. нарахована пеня та судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

04.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові в повному обсязі.

Представник позивача в позові просить розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача адвокат Тарасенко А.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, при винесенні рішення просив врахувати, що 19 вересня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено рішення про стягнення з позичальника ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість по кредитному договору, на підставі якого Позивач у даному позові наразі просить стягнути заборгованість із Відповідача - спадкоємця ОСОБА_3 . Таким чином, вимог Банку є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Судом встановлено, що 15.03.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, згідно якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у формі встановлення кредитного ліміту на кредитну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 15.03.2007 року станом на дату смерті становить 78787,39 грн,, яка складається з 10 217,31 грн. заборгованість за тілом кредита; 64720,08 грн. заборгованість за відсотками; 3850,00 грн. нарахована пеня.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Черкаси.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 вересня 2014 року у справі № 712/9638/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість по кредитному договору № б/н у розмірі 17296,89 грн., яка складається з 10 217,31 грн. заборгованість за кредитом, 4979,73 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом 800 грн заборгованість по комісії, 500 грн штраф( фіксована частина), - 799,85 грн. штраф (процентна складова).

На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.09.2014, Соснівським районним судом м. Черкаси ПАТ АТ Приватбанк видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у виконавчій службі.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, що містяться у справі, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що вимоги Кредитора були задоволені рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.09.2014, яким стягнуто заборгованість по кредитному договору із самого позичальника ОСОБА_3 , яке набрало законної сили, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено, а тому сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 247, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення буде виготовлено 31 березня 2025 року.

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк" Приватбанк" , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д )

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

ГОЛОВУЮЧИЙ: