ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 березня 2025 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Анапріюк С.П.,
з участю секретаря Куценко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025, вказану справу розподілено судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П.
Звертаючись до суду з цим позовом в обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1994 року. Від цього шлюбу сторони дітей не мають.
Підставою для розірвання шлюбу вказала ту обставину, що після укладення шлюбу чоловік поїхав в Азербайджану і зник. Її спроби встановити з ним контакт і місцезнаходження чоловіка були марними.
Також позивач зазначає, що з неперевірених джерел їй повідомили, що чоловік міг загинути, однак офіційного повідомлення про це вона не отримувала. На теперішній час у позивача виникла необхідність вирішити питання про розірвання шлюбу, оскільки на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , 1993 року народження, який є інвалідом 1 групи, і в 2025 році органи соціального забезпечення почали вимагати від неї довідку про доходи чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Позивач зазначає, що майже 30 років не має від чоловіка жодної інформації. Протягом цього часу вонине ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Шлюб фактично припинив своє існування і подальше його збереження суперечить інтересам позивача та її сина інваліда.
У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Суд встановив, що ОСОБА_2 народився в м. Баку.
З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1074601 від 29.01.2025, отриманої судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, вбачається відсутність відомостей стосовно ОСОБА_2 .
З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи та забезпечення принципу гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін при розгляді справи, а також з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд ухвалою від 29 січня 2025 витребував у Державної міграційної служби України відомості про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування на території України.
Крім того, ухвалою від 29 січня 2025 суд витребував у Державної прикордонної служби України відомості про виїзд за межі України та на в`їзд на територію України відповідача.
Відповідно до змісту листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 04.02.2025 №6.2-1221/6-25, який надійшов на адресу суду 12.02.2025, за наявною інформацією в ДМС відомостей щодо проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.
Відповідно до змісту листа Державної прикордонної служби України від 29.01.2025, який надійшов на адресу суду 28.02.2025, за наявною інформацією відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.11.2017 по 01.05.2023 в базі даних не виявлено.
Згідно з ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на приписи ч. 10 ст. 187 ЦПК України подальший виклик відповідача у справі здійснювався судом через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України
У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В судовому засіданні 24.03.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 26.03.2025.
Дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справа, суд встановив таке.
Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Червономотовилівською сільською радою Фастівського району Київської області 08 червня 1994 року, актовий запис № II. Вказана обставина підтверджується відомостями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).
Також суд встановив, що шлюб між сторонами у справі носить формальний характер, сім`я розпалася, подружні стосунки не підтримуються, не ведеться спільне господарство, подальше спільне життя суперечить інтересам подружжя.
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач зазначає, на теперішній час у позивача виникла необхідність вирішити питання про розірвання шлюбу, оскільки на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , 1993 року народження, який є інвалідом 1 групи, і в 2025 році органи соціального забезпечення почали вимагати від неї довідку про доходи чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Крім цього, зазначає, що з неперевірених джерел їй повідомили, що чоловік міг загинути, однак офіційного повідомлення про це вона не отримувала.
Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Згідно зі ст. 279 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між особою в Україні здійснюється за законом України.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.
Згідно з п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.
Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.
Згідно із ст.18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності ? правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання ? правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно із частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.
З огляду на те, що учасники справи подружжя є громадянами різних держав, позивач є громадянкою України і на час вирішення справи про розірвання шлюбу продовжує проживати на території України, тому вирішення спору про розірвання шлюбу здійснюється на підставі законодавства України.
Суд встановив, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом не ведуть спільне господарство.
Шлюб фактично припинив своє існування, позивач заперечує проти подальшого його збереження, зазначаючи, що подальше його збереження суперечить її інтересам та інтересам її сина інваліда.
Водночас зі змісту позовної заяви суд встановив, що підставою звернення до суду з цим позовом позивач зазначає наявність у неї на теперішній час необхідності вирішити питання про розірвання шлюбу, оскільки на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , 1993 року народження, який є інвалідом 1 групи, і в 2025 році органи соціального забезпечення почали вимагати від неї довідку про доходи чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Крім цього, зазначає, що з неперевірених джерел їй повідомили, що чоловік міг загинути, однак офіційного повідомлення про це вона не отримувала.
Окрім вказаного суд бере до уваги, що з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1074601 від 29.01.2025, отриманої судом в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, вбачається відсутність відомостей стосовно ОСОБА_2 .
Відповідно до змісту листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 04.02.2025 №6.2-1221/6-25, який надійшов на адресу суду 12.02.2025, за наявною інформацією в ДМС відомостей щодо проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.
Відповідно до змісту листа Державної прикордонної служби України від 29.01.2025, який надійшов на адресу суду 28.02.2025, за наявною інформацією відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.11.2017 по 01.05.2023 в базі даних не виявлено.
Вказане у сукупності дає підстави суду дійти висновку про те, що, звертаючись до суду з цим позовом, позивач неправильно обрала спосіб захисту своїх прав, оскільки дійсною метою та підставою розірвання шлюбу вона зазначає ту обставину, що органи соціального забезпечення вимагають у неї довідку про доходи чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Тобто, позовна заява фактично подана задля врегулювання питання необхідності подання довідки про доходи чоловіка, з яким позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Крім цього, суд бере до уваги повідомлену позивачем інформацію про наявність імовірності того, що відповідач міг загинути.
Хоча ці відомості і не підтверджені належними доказами, однак вони не є спростованими, а тому враховуються судом під час всебічного з`ясування обставин справи. З огляду на вказане суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення цього позову.
Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса реєстрації: невідомо.

Повне судове рішення складене 26.03.2025.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК