Справа №442/2399/24 Головуючий у 1 інстанції:Гарасимків Л. І.
Провадження №22-ц/811/1945/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Луців-Шумської Н.Л. від 01 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення із спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року матеріали позовної заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокатка Попів - Кішко Роксолана Йосипівна до ОСОБА_3 про виключення із спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту повернуто позивачу.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримала 26.03. 2023 року і 28.03.2024 року через систему «Електронний суд», надіслала заяву про усунення недоліків з додатками, що підтверджується квитанцією від 28.03.2023. Відправлення отримано судом 28.03.2024, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Електронний суд». Проте, 1 квітня 2024 року суд постановив оскаржувану ухвалу та безпідставно повернув позовну заяву. Вважає, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, що є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про усунення недоліків, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, та повертаючи матеріали позовної заяви, виходив з того, що позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Попів Кішко Роксолана Йосипівна звернулася до суду із позовною заявою про виключення із спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 26.03.2024р., матеріали позовної заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Попів-Кішко Роксолана, залишено без руху, позивачу надавався термін для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 28.03.2024р. від представника позивачки ОСОБА_4 адвоката Попів - Кішко Р.Й. поступила заява про усунення недоліків, однак як вбачається із обставин та письмових доказів, долучених до заяви, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 26.03.2024р. не усунуто, а у суду недоліки усунути самостійно не виявилось можливим та ускладнило виконання зазначених вимог суду. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику у зв?язку з неусуненням недоліків.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення, обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини які суд вважав встановленими, не доведені, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.

У березні 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про виключення із спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту, в якому просила:

- виключити зі Спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту, складеного 18 червня 2021 року на користь ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Стадник Г.І., зареєстрованого у реєстрі за №457.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що 19.12.2023 року було складено відповідний актовий запис №233. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нежиле приміщення у будинку АДРЕСА_1 та квартиру по АДРЕСА_2 . Позивачка, бажаючи прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, та дізналася що 18 червня 2021 року приватним нотаріусом Стадник Г.І. був посвідчений заповіт ОСОБА_5 , яким остання заповіла належне їй майно ОСОБА_3 . Позивачка переконана, що заповіт має бути визнаний недійсним, оскільки у вказаний період ОСОБА_5 хворіла на тяжкі хвороби, внаслідок чого не могла оцінювати свої дії, усвідомлювати та керувати ними на момент складання заповіту,тому звернулась до суду.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Положеннями ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачам можливість захистити свої права у суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи у доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокатка Попів-Кішко Роксолана Йосипівна до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, залишено без руху, надавши позивачеві 3-денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Зазначено, що у позовній заяві: не вказано всіх сторін у справі, не в повній мірі викладено обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, а також не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини. Оскільки, як вбачається із позовної заяви, позивачка просить виключити із спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту, однак належним чином не обґрунтовує позовну вимогу, зводячи свої пояснення до того, що ОСОБА_6 хворіла та не могла повністю усвідомлювати свої дії та керувати ними.

28.03.2024 року представниця ОСОБА_2 Попів-Кішко Р.Й. надіслала заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучила докази що підтверджують надсилання відповідачу позовної заяви з додатками, а саме копію квитанції. Щодо сплати судового збору зазначала що позивачка є особою з інвалідністю 2 групи, на підставі чого просила звільнити від сплати судового збору. Доповнила обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги та просила залучити до участі у справі заінтересовану особу приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Стадник Галину Ігорівну.

Відтак, колегія суддів вважає передчасним та відповідно помилковим висновок районного суду щодо необхідності визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачціз наведених судом мотивів.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог цивільного процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Крім цього, заява повертається у випадках, коли:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. У разі повернення позовної заяви з підстави, передбаченої пунктом 6 частини четвертої цієї статті, судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається. Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Також згідно ст.ст. 182, 183 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено він встановлюється судом. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Як вбачається із наведеного вище, на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху позивачкою фактично було виконано її вимоги.

Так, було долучено докази що підтверджують надсилання відповідачу позовної заяви з додатками; подано докази звільнення від сплати судового збору; доповнено обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги; зазначене прохання про залучення до участі у справі заінтересованої особи Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Стадник Галини Ігорівни.

Враховуючи вказане, суду, при вирішенні питання про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, слід було б проаналізувати аргументи позивачки у заяві про усунення недоліків, мотивувавши їх врахування чи неврахування судом.

За наслідками вказаних дій, у випадку не усунення недоліків у повному обсязі та перешкоди у зв`язку із цим у відкритті провадження у справі суду слід було б повторно в ухвалі вказати заявнику про розгляд його заяви про усунення недоліків та врахування чи неврахування його заяви (врахування частково), а також, вказати на ті недоліки, які ним не усунуті і які є істотними для вирішення питання про відкриття провадження у справі з метою для заявника спрогнозувати свої подальші дії, оскільки подаючи заяву про усунення недоліків заявниця могла розраховувати на вирішення такої його письмової заяви відповідно до вимог ст.ст. 182, 183 ЦПК України із постановленням відповідної ухвали, оскільки така заява повернута судом без розгляду не була.

Вказаного судом у повній мірі зроблено не було.

Так, судом не конкретизовано, які саме недоліки позовної заяви по суті усунуто, а які не усунуто; які саме аргументи заяви про усунення недоліків враховано, а які не враховано (тобто чи таку задоволено, задоволено частково чи у такій відмовлено) та з яких підстав, норм закону; які це має наслідки для вирішення питання про відкриття провадження у справі, тощо.

Таким чином визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачціє передчасним у даному випадку, без врахування обставин, що мають значення та вимог закону про якій йшлося вище.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі із врахуванням обставин, що мають значення та вимог закону, про які йшлося, про що має бути проінформована позивачка із усвідомленням вже вчинених нею процесуальних дій та можливістю прогнозування їх наслідків та її подальших процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2024 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П Крайник

М.М. Шандра