Справа № 127/3319/25
Провадження 2/127/520/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 03.02.2025 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Вищевказане судове рішення було надіслане позивачу 04.02.205 о 09 год. 40 хв. на вказану ним в позовній заяві електронну адресу, яке було доставлено до електронної скриньки 04.02.2025 о 09 год. 45 хв., що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення відправлення на електронну адресу позивача.

Водночас судом прийнято до уваги, що надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Надіслання судового рішення на електронну адресу, яку зазначив учасник справи, можна вважати додатковим засобом інформування учасника справи, який посилює реалізацію гарантії учасника бути обізнаним про свою справу. Однак це не звільняє суд від обов`язку надіслати учаснику справи повне рішення у спосіб, встановлений процесуальним законом. У зв`язку із чим судом було направлено вищевказану ухвалу суду на адресу позивача засобами поштового зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що поштове повідомлення з ухвалою суду від 03.02.2025 направлене неодноразово позивачу за адресою його місця проживання, вказаною ним у позові, повернулось на адресу суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Порядок вручення судового рішення регламентований положеннями ст. 272 ЦПК України.

Судом було прийнято до уваги, що повернення процесуальних документів із відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного вручення судового рішення, не свідчить про відмову сторони від одержання таких документів чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду, що й стало підставою для повторного направлення ухвали суду на адресу позивача, яка, як вказано вище, повернулась на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи положення п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 03.02.2025 вважається врученою позивачу 18.03.2025.

Відповідно, враховуючи положення ст.ст. 122-124 ЦПК України, строк на вчинення процесуальної дії закінчився 24.03.2025.

Судом враховано, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Також суд зазначає, що держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Отже, повідомивши суду адресу електронної пошти та адресу свого місця проживання, як засоби зв`язку, позивач мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження та долю його власної позовної заяви, та мав усвідомлювати, що суд може комунікувати з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації.

Судом встановлено, що позивач, всупереч вимог, визначених ухвалою суду від 03.02.2025, яка є обов`язковою для виконання, судове рішення не виконав, недоліки не усунув. Поважних причин невиконання вимог ухвали суду від 03.02.2025 суду не повідомлено.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Невиконання процесуального закону, а також судового рішення є неприпустимим.

Постановивши 03.02.2025 ухвалу, суд здійснив необхідні процесуальні дії, спрямовані на ефективний доступ до правосуддя та забезпечення дотримання рівності прав учасників судового процесу.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до правосуддя не передбачає невиконання вимог закону та судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку, у відповідності до ст. 127 ЦПК України, позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною та повертає її позивачу і додані до неї документи.

Судом звернуто увагу на те, що повернення позовної заяви, оформленої з порушенням діючого законодавства, не є порушенням права на судовий захист, враховуючи те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі вищезазначеного, керуючись ч. 4 ст. 12, п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ст.ст. 122-124, 126, ч. 3, ч. 5 - ч. 7 ст. 185, ст.ст. 258-261, 353-355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій і додані до неї документи повернути позивачу.

Копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення і зобов`язання до вчинення дій залишити в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя