Справа № 349/170/25
Провадження № 2/349/202/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 березня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.

за участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті сина ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння;

- та визнати за нею право власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння, як членом колишнього колгоспного двору.

Позов обґрунтований тим, що станом на 15 квітня 1991 року вона, її чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Позивачка є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка має право на спадкування 1/6 частини домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивачка є єдиним спадкоємцем, яка має право на спадкування за законом 1/2 частини домоволодіння після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спадщину прийняла, однак коли звернулася з заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як члена колишнього колгоспного двору.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Падучак І.І. подала клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно копії виписки з погосподарської книги за 1990-1995 роки Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи «колгоспний двір», де проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 травня 1992 року Григорівською сільською радою народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області.

У зв`язку із смертю ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частину вказаного домоволодіння.

Відповідно до копії довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 15 листопада 2024 року №36, постійним місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно копії довідки виданої Підмихайлівським старостинським округом виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області 15 листопада 2024 року №17-11/51, заповіт від імені ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Григорівської сільської ради не посвідчувався.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , де в графі батько зазначено ОСОБА_2 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про їхній шлюб.

Встановлено, що оскільки спадкодавцю ОСОБА_2 належала 1/3 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 , кожен із спадкоємців дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , як спадкоємці за законом першої черги, успадкували по 1/6 частині вказаного майна.

Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 06 березня 2025 року № 251/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 13 грудня 2012 року виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме на 1/3 частину, як члена колишнього колгоспного двору та 1/6 частину, успадковану ним після смерті батька ОСОБА_2 , тобто загальний розмір частки спадкодавця ОСОБА_3 в майні складає 1/2 частину домоволодіння.

Відповідно до копії довідки виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 20 березня 2013 року №129, постійним місцем проживання ОСОБА_3 було с. Григорів. На день смерті разом із ним проживала його мати ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Григорівської сільської ради не посвідчувався.

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження спадкодавця.

Спадкова справа до майна ОСОБА_3 заведена державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 31 травня 2013 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №34139456 від 31 травня 2013 року.

Постановою державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 24 січня 2025 року № 80/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 після смерті сина ОСОБА_3 через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 19 серпня 2024 року №683, встановлено, що до складу домоволодіння станом на 05 липня 2024 року входили: житловий будинок загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., стайня-стодола площею 55,1 кв.м., погріб площею 21,5 кв.м., ворота площею 7,5 кв.м., криниця 22,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки вартість домоволодіння станом на 13 листопада 2024 року становила 67 300,00 грн.

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 р.).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як члени колгоспного двору мали по 1/3 частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Оскільки спадщина до майна ОСОБА_2 відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкоємці за законом першої черги дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , які постійно проживали із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вступили в управління та володіння спадковим майном, до складу якого входить 1/3 частина вказаного домоволодіння.

Спадщина до майна ОСОБА_3 відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України).

За частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачка, як мати є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка набула право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка та сина, а також як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., стайні-стодоли площею 55,1 кв.м., погребу площею 21,5 кв.м., воріт площею 7,5 кв.м., криниці 22,0 м/п., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як членом майна колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., стайні-стодоли площею 55,1 кв.м., погребу площею 21,5 кв.м., воріт площею 7,5 кв.м., криниці 22,0 м/п., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., стайні-стодоли площею 55,1 кв.м., погребу площею 21,5 кв.м., воріт площею 7,5 кв.м., криниці 22,0 м/п., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин, вул. Галицька,65, .

Повний текст рішення складено 28 березня 2025 року.

Суддя Р.Г.Могила