Справа№751/2731/25
Провадження №2-н/751/823/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільча компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільча компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3 0000,00 грн за період з 01.03.2022 до 01.03.2025, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Виходячи із вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ч. 1 ст. 30 ЦПК України).

За відомостями з Єдиного демографічного реєстру від 26.03.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Інститут наказного провадження відповідає міжнародним принципам здійснення справедливого та ефективного правосуддя і забезпечення прав людини. Зокрема, у Рекомендації N R (81) 7 від 14 травня 1981 р. Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя та Рекомендації N R (84) 5 від 28 лютого 1984 року щодо принципів цивільного судочинства з метою вдосконалення судової системи визначено, що для справ, пов`язаних з безспірним правом, повинні бути передбачені спеціальні правила для прискорення розгляду справи.

За відсутності в матеріалах поданої заяви доказів реєстрації місця проживання боржника саме за зазначеною в заяві про видачу судового наказу адресою: АДРЕСА_4 , та за відсутності доказів наявності речового права боржника на нерухоме майно за вказаною адресою, суд не вбачає підстав для визнання заявлених вимог такими, що відповідають критерію безспірності.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачу судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Заразом суд роз`яснює заявнику те, що згідно із частиною першою статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 162, 163, 165, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

Постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільча компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. О. Діденко