Справа № 138/203/25
Провадження №:2/138/372/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний позов, який мотивований тим, що 25.07.2016 між ОСОБА_1 , як власником земельної ділянки, та відповідачем було укладено договір оренди землі з кадастровим номером :01:000:0061, загальною площею 2,8014 га, в тому числі рілля 2,8014 га, яка розташована в с. Серебрія Могилів-Подільської територіальної громади Вінницької області на 10 років. Умовами договору зокрема встановлено, що орендар зобов`язаний сплатити орендну плату до 1 січня поточного року, проте, в порушення вказаних умов договору, відповідач орендну плату за 2023 рік сплатив лише 30.07.2024, а за 2024 рік орендна плата станом на день звернення до суду з даним позовом не сплачена. Вказане свідчить про систематичну несплату відповідачем орендної плати на умовах, визначених договором, що є істотним порушенням його умов. Також позивач вказує на відсутність виконання орендарем нормативно-грошової оцінки для правильного нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою, що також є підставою для розірвання договору. За таких підстав, з урахуванням положень ст. 651 ЦК України, п. «д» ст. 141 ЗК України, позивач просить розірвати укладений між сторонами договір оренди землі від 25.07.2016.

Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.01.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву.

Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали.

Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав.

25.02.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Відзив мотивований тим, що лише факт несвоєчасної сплати орендної плати за 2023 рік не може свідчити про систематичне невиконання умов договору оренди землі і не може бути підставою для його розірвання. Крім того, відповідач наголошує, що на виконання умов договору, позивачу було запропоновано здійснити сплату орендної плати за 2023 рік у натуральній формі, від чого позивач відмовилась, проте усно погодилась на отримання орендної плати за 2023 рік як тільки така можливість буде у відповідача, оскільки ПП «Серебрійське» виконувало мобілізаційне завдання на підставі укладеного з Могилів-Подільською РВА договору від 15.02.2023. За таких підстав сплата орендної плати за 2023 рік відбулась 29.07.2024. Також представник відповідача вказує, що орендну плату за 2024 рік сплачено 19.02.2025. Крім того, представник відповідача звертає увагу, що позивач отримувала орендну плату з урахуванням індексу інфляції за кожен рік та виходячи з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за відповідний рік. Наголошує, що на даний час у відповідача немає заборгованості за договором оренди землі, а розірвання договору в такій ситуації може призвести до негативних наслідків для обох сторін, що є порушенням принципу збереження договору. Вказує, що для застосування положень ч. 2 ст. 651 ЦК України, суд має встановити не лише факт порушення договору, а й істотність його порушення.

10.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що докази домовленості сторін про сплату орендної плати за 2023 рік не у строки, обумовлені договором оренди, відсутні і такі посилання представника відповідача не відповідають дійсним обставинам. Крім того, позивач наголошує, що позов нею обґрунтований систематичною несплатою відповідачем орендної плати у строки, обумовлені договором оренди землі, саме у 2023 та у 2024 роках, що беззаперечно підтверджується, як доданими до позову доказами, так і доказами доданими до відзиву на позовну заяву, та є підставою для розірвання договору оренди землі. А тому позивач просить суд позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0061, площею 2,8014 га, що розташована у с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13).

25.07.2016 між ОСОБА_1 та ПП «Серебрійське» укладено Договір оренди землі (далі договір), терміном на 10 років. Об`єктом договору є земельна ділянка загальною площею 2, 8014 га, в тому числі рілля 2,8014 га, кадастровий номер :01:000:0061 (а.с. 11-12).

22.12.2016 сторони підписали Акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду (а.с 14).

Право оренди на вказану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем рішенням державного реєстратора 33440648 від 16.01.2017, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктами 8-10 договору сторони узгодили, що орендна плата вносить орендарем у формі та розмірі 4,5% вартості земельної ділянки, що складає у грошовій формі: рілля 5121,54 грн., багаторічні насадження грн., або натуральній формі на вказану суму. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки один раз на рік не пізніше 01 січня наступного року (а.с. 11).

Тобто наведеними умовами договору сторони узгодили розмір, порядок та строки сплати відповідачем орендної плати.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт (абзац п`ятий частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).

Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин.

Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.

Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 918/391/23.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/826/18, від 23 березня 2021 року у справі № 922/2754/19, від 20 грудня 2022 року у справі № 914/1688/21, на які посилається заступник прокурора у касаційній скарзі, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2024 року у справі № 924/617/22, від 30 квітня 2024 року у справі № 903/775/23, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 383/708/16-ц зроблено висновки про те, що самий лише факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи сплачена заборгованість після звернення позивача з позовом про розірвання договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2025 у справі № 918/391/23 погодилась з наведеними правовими висновками касаційних судів у складі Верховного Суду про те, що факт погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позову про розірвання договору оренди. Сплата орендарем заборгованості з орендної плати має правове значення, якщо до моменту сплати заборгованості орендодавець звернувся з позовом про стягнення такої заборгованості. Водночас подальше погашення заборгованості - невчасно сплаченої орендної плати не спростовує факт несплати орендарем орендної плати та не впливає на можливість пред`явлення і задоволення судом позову про розірвання договору.

Отже, той факт, що на момент розгляду справи орендар погасив заборгованість за орендною платою, не впливає на право орендодавця вимагати розірвання договору як на підставі частини другої статті 651 ЦК України (у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України (у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, відповідно до якого несплата орендної плати в розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України охоплює випадки лише повної несплати орендної плати, у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне.

Як зазначалося, підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є систематична, тобто неодноразова (два та більше випадки) повна несплата орендної плати у строки, визначені договором. Ця спеціальна норма у такому випадку є самостійною й достатньою, і звертатися до більш загального правила частини другої статті 651 ЦК України - з метою оцінки істотності порушення договору його стороною - немає потреби.

З поданих суду сторонами доказів, судом встановлено, що сплата орендної плати на виконання умов договору за 2023 рік була здійснена відповідачем 29.07.2024, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позивача за період з 09.09.2021 по 11.12.2024 та відомістю про нарахування коштів від 29.07.2024 (а.с. 19, 43). Орендна плата за 2024 рік була сплачена відповідачем 19.02.2025, тобто вже після звернення позивача з даним позовом до суду, що підтверджується відомістю про рух коштів по рахунку позивача за період з 11.12.2024 по 15.01.2025 та відомістю про нарахування коштів № (а.с. 19 зворотній бік, 44).

Отже, ПП «Серебрійське» неодноразово порушувало умови договору оренди землі, а саме систематично не сплачувало орендну плату в повному обсязі, а саме в 2023 та 2024 роках, що підпадає під дію пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору оренди землі від 25.07.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Серебрійське».

При цьому посилання представника відповідача на усну домовленість між сторонами про інший строк сплати орендної плати за 2023 рік судом відхиляється, як такий що не доведений належними та допустимими доказами.

Оскільки судом констатована наявність підстав для розірвання зазначеного договору відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд не повинен вдаватися до оцінки істотності порушення умов договору за частиною другою статті 651 ЦК України.

Той факт, що на момент розгляду справи орендар сплатив заборгованість за орендною платою, не впливає на право позивача вимагати розірвання договору на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, оскільки орендар допустив таке порушення, як систематичну (два випадки) повну несплату орендної плати, що є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору, оскільки у такій категорії спорів суди мають з`ясовувати, чи мали місце у минулому, під час дії договору оренди землі, юридичні факти, з якими закон або договір пов`язують виникнення у сторони права вимагати в суді розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

З наведених підстав суд погоджується з доводами позивача про те, що самий лише факт систематичного порушення договору оренди землі у виді повної несплати орендної плати за 2023 та 2024 роки є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість, у цій справі за 2024 рік після звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 141 ч. 1 п. «д» ЗК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259 ч. 1, 2, 263-265, 273-275, 279 ч. 5 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання договору оренди землі задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі, укладений 25 липня 2016 року, між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Серебрійське» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0061, загальною площею 2,8014 га, в тому числі рілля 2,8014га.

Стягнути з Приватного підприємства «Серебрійське» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватне підприємство «Серебрійське», місце знаходження: вул. Соборна, 258, с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34733199.

Представник відповідача: Томай Сергій Іванович, адреса для листування: вул. Соборна, 258, с. Серебрія, Могилів-Подільський район, Вінницька область.

Суддя Т.Ю. Холодова