печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

представника позивача: Цвєткової К.В.,

представника позивача: Селівакіна І.О.,

представника позивача: Матвійчук Н.В.,

представника відповідача-1: Редевич О.М.,

відповідачів 2-10: не з`явились,

представника третьої особи-1: не з`явився,

представника третьої особи-2: Хлистуна П.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Редевич Оксани Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_8, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_2, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_3, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_4, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_5, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_6, Посадової особи Акціонерного товариства - директора Департаменту соціальної політики Акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_9, Посадової особи Акціонерного товариства - директора з управління персоналом та соціальної політики Акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_7, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень, про визнання бездіяльності протиправною, визнання недійсним підпункту рішення, визнання незаконними і скасування підпунктів рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач-1, АТ «Укрзалізниця»), членів правління АТ «Укрзалізниця»: ОСОБА_8, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посадових осіб АТ «Укрзалізниця»: директора Департаменту соціальної політики АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9, директора з управління персоналом та соціальної політики АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень, про визнання бездіяльності протиправною, визнання недійсним підпункту рішення, визнання незаконними (протиправними) і скасування підпунктів рішення, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність АТ «Укрзалізниця», членів правління АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посадових осіб АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , що полягає у неусуненні порушень Галузевої угоди від 14.12.2001 року, укладеної між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки (із змінами і доповненнями) та колективних договорів, укладених між АТ «Укрзалізниця» та профспілками регіональних філій, філій та їх структурними (виробничими) підрозділами цього товариства, шляхом скасування підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол засідання № Ц-54/31 Ком.т.) та підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 (протокол засідання № Ц-82/39 Ком.т.);

- визнати недійсним підпункт 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол засідання № Ц-54/31 Ком.т.) з моменту його прийняття;

- визнати незаконними (протиправними) і скасувати підпункти 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 (протокол засідання № Ц-82/39 Ком.т.).

- судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідачів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2025 року.

У зв`язку з зайнятістю головуючого судді в іншому судовому засіданні підготовче засідання, призначене на 22.01.2025 року, знято з розгляду та призначено на 12.03.2025 року.

17.01.2025 року представником відповідача-1 подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір має розглядатись за правилами господарського судочинства. Обґрунтовуючи клопотання зазначає, що спір має характер колективного трудового, оскільки полягає у наявності конфлікту, який виник внаслідок прийняття та виконання рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року та рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року, якими врегульовано порядок оплати праці працівників АТ «Укрзалізниця» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Вимоги Позивача про визнання недійсним підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 та визнання незаконними (протиправними) і скасування підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року направлені на зміну існуючих соціально-економічних умов праці в АТ «Укрзалізниця», де на період дії воєнного стану зупинено дію окремих положень колективних договорів АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, якими передбачено надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» спір за такими вимогами є колективним трудовим спором та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

12.03.2025 року представником позивача подано до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, у яких вказує, що позивач заявляє основну позовну вимогу про визнання бездіяльності протиправною, тоді як вимоги про визнання недійсним підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року та визнання незаконними (протиправними) і скасування підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року є похідними; як основну, так і похідні вимоги позивач заявляє в порядку ч. 7 ст. 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» з огляду на не усунення відповідачами порушень умов Галузевої угоди та колективних договорів за поданням позивача; порушення Галузевої угоди та колективних договорів полягають спершу у повному зупиненні виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, а згодом - у встановленні такої виплати у розмірі, відмінному від того, який визначений у Галузевій угоді та колективних договорах; позивач не просить суд визначити матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі іншому, ніж встановлено у Галузевій угоді чи колективних договорах; позивач не просить суд змінити встановлені у Галузевій угоді та колективних договорах соціально-економічні умови праці; позивач оскаржує до суду бездіяльність відповідачів щодо не усунення порушень Галузевої угоди та колективних договорів за поданням позивача та з метою ефективного захисту просить також усунути відповідні порушення в судовому порядку шляхом визнання недійсним підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 та визнання незаконними (протиправними) і скасування підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024, оскільки відповідачі не усунули їх в добровільному порядку.

В підготовчому засіданні представник відповідача-1 підтримала клопотання про закриття провадження у справі, просила задовольнити, зазначивши, що спір є колективним трудовим спором щодо зміни соціально-економічних умов праці та підлягає вирішенню в порядку, визначеному Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

В підготовчому засіданні представники позивача щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечували, зазначивши, що заявлення основної позовної вимоги про визнання бездіяльності протиправною одночасно з похідними вимогами щодо усунення порушень колективних договорів, угод відповідає вимогам ч. 7 ст. 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», спір у даній справі не стосується зміни соціально-економічних умов праці щодо оплати праці в частині виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, оскільки такі умови зафіксовані у встановленому законодавством порядку у Галузевій угоді та колективних договорах, а бездіяльність відповідачів щодо не усунення порушень та наявність підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 та підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 перешкоджає реалізації виплати матеріальної допомоги на оздоровлення на умовах, визначених у Галузевій угоді та колективних договорах; визначені законодавством підстави для закриття провадження у справі відсутні.

В підготовчому засіданні представник третьої особи-2 щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечувала.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання представника відповідача-1 про закриття провадження у справі, заперечення представника позивача проти такого клопотання та матеріали справи, суд встановив наступне.

Так, підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Як визначено у ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Так, обґрунтовуючи заяву про закриття провадження у справі представник відповідача-1 зазначає, що позов в частині позовних вимог про визнання недійсним підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року та визнання незаконними (протиправними) і скасування підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 року є колективним трудовим спором та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що позивач вживав заходи досудового врегулювання спору з відповідачами шляхом звернення з поданням № ЦПРОФ-02/203 про усунення порушень Галузевої угоди та колективних договорів шляхом скасування пп. 1.1.4. п. 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 та пп. 1.1. та 1.2.. п. 1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 та затвердження графіку погодження заборгованості з виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2024 роки за погодженням з позивачем.

Судом також встановлено, що на подання позивача 26.09.2024 року надано відповідь № ЦЦУП-13/21, у якій відсутні відомості щодо усунення відповідачами порушень, про які вказує позивач, або ж щодо досягнення згоди між позивачем та відповідачами.

До клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог також не долучено доказів усунення відповідачами порушень, про які вказує позивач, або ж досягнення між позивачем та відповідачами згоди щодо усунення таких порушень.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», профспілки, їх об`єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об`єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об`єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін. У разі відмови усунути ці порушення або недосягнення згоди у зазначений термін профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до місцевого суду.

Аналогічна норма закріплена у статті 19 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; б) укладення чи зміни колективного договору, угоди; в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; г) невиконання вимог законодавства про працю.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до підпункту 2.3.3. пункту 2.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До них належать: матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв`язку з екологічним станом, крім сум, указаних у п.3.31).

Предметом позову у цій справі є визнання протиправною бездіяльності відповідачів, що полягає у не усуненні порушень Галузевої угоди від 14.12.2001 року, укладеної між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки (із змінами і доповненнями) та колективних договорів, укладених між АТ «Укрзалізниця» та профспілками регіональних філій, філій та структурними (виробничими) підрозділами цього товариства, шляхом скасування підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол засідання № Ц-54/31 Ком.т.) та підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 (протокол засідання № Ц-82/39 Ком.т.); визнання недійсним підпункту 1.1.4. пункту 1.1. рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол засідання № Ц-54/31 Ком.т.) з моменту його прийняття; визнання незаконним (протиправними) і скасування підпунктів 1.1., 1.2. пункту 1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 27.06.2024 (протокол засідання № Ц-82/39 Ком.т.).

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Перелік підстав для закриття провадження у справі, визначений у ч. 1 ст. 255 ЦПК України, є вичерпним. Таким чином, посилання відповідача-1 як на підставу закриття провадження у справі на необхідність застосування примирно-третейського порядку вирішення колективних трудових спорів за Законом України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» через вимоги позивача змінити існуючі соціально-економічних умов праці в АТ «Укрзалізниця», не знайшло свого підтвердження, а тому не ґрунтується на нормах закону та є його суб`єктивним тлумаченням положення законодавства.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 255, 260, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Редевич Оксани Миколаївни про закриття провадження у цивільній справі за позовом Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_8, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_2, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_3, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_4, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_5, Члена Правління Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_6, Посадової особи Акціонерного товариства - директора Департаменту соціальної політики Акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_9, Посадової особи Акціонерного товариства - директора з управління персоналом та соціальної політики Акціонерного товариства «Укрзалізниця» ОСОБА_7, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Первинної профспілкової організації моторвагонного депо Фастів, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень, про визнання бездіяльності протиправною, визнання недійсним підпункту рішення, визнання незаконними і скасування підпунктів рішення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.С. Хайнацький