РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6176/24

провадження у справі №2/0285/327/25

27 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13901,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №012-99909-190613, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кошти в сумі 11911 гривень шляхом безкоштовного перерахування та виплати через касу відділення УДППЗ "Укрпошта", що підтверджується розрахунковою квитанцією на видачу готівки від 19.06.2013 року.

На підставі Договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2020 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс", останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за кредитом.

Всупереч умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, а саме не здійснює погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13901,63 грн, що складається з наступного: 5737,11 - основна сума заборгованості; 7478,67 - заборгованість за процентами; 297,73 грн - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 388,12 грн - сума 3 % річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву в якій просила справу розглядати без її участі та відмовити у задоволенні позову застосувавши позовну давність.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

19.06.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено договір №012-99909-190613, відповідно до умов якого банк видав відповідачу 11911 гривень, що не заперечується відповідачем.

Кредит був наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язалась повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

У відповідності до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інщих правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Наданими доказами підтверджується виникнення договірних відносин між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 за договором кредиту №012-99909-190613 (а.с.6-10).

На підставі Договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2020 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс", до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 що грунтується на вищезазначеному кредитному договорі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідокпередання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено виникнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13215,78 грн, що складається з наступного: 5737,11 - основна сума заборгованості; 7478,67 - заборгованість за процентами.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних є необґрунтованими, з огляду на правову природу кредитних відносин, що обумовлюють вартість кредиту відсотками, визначеними у договорі. Застосування положення ч. 2 ст. 625 ЦК України до такої заборгованості суперечить умовам укладеного договору.

Згідно таттею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Судом встановлено, що строк виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором сплив 19.06.2016.

З урахуванням заяви відвповідача про застосування позовної давності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв