Справа № 481/60/23
Провадж.№ 2/481/143/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2025 Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Вжещ С.І.,

при секретарі судових засідань Юхименко Т.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Данилюк Н.В., Чайковського І.М.,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача Гелхвіідзе Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна, що є у спільній частковій власності та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила виділити в натурі майно, що належить їй на праві сумісної власності (спільній частковій власності), а саме 2/3 нежитлової будівлі, розташованої в АДРЕСА_1 та 2/3 земельної ділянки для обслуговування зазначеного об`єкту за зазначеною адресою, кадастровий № :02:075:0020; припинити право спільної часткової власності на зазначені земельну ділянку та нежитлову будівлю та стягнути з відповідачки судові витрати.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 21.12.2022 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. (реєстраційні номери 525 та 526) на її ОСОБА_1 (2/3 частини спадкового майна) та на ім`я відповідачки ОСОБА_2 (1/3 частина спадкового майна) видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право спільної часткової власності на нежитлову будівлю, що використовується як об`єкт роздрібної торгівлі та комерційних послуг, розташованому по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування зазначеного об`єкту за цією адресою, площею 0,0538 га, кадастровий номер :02:075:0020. На даний час стало питання про виділ частки спадкового майна в натурі у розмірі 2/3 частини. Домовитися з відповідачкою про добровільний поділ неможливо у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 намагається самостійно здійснити поділ земельної ділянки, не допускає її в приміщення, а тому у неї відсутній доступ до майна, що належить їй за законом. Вважає, що вона, як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна в розмірі по 2/3 частини зазначених приміщення та земельної ділянки.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 12.01.2023 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачці строку для усунення недоліків даної позовної заяви.

24.01.2023 року позивачкою виконано вимоги зазначеної вище ухвали.

Ухвалою судді від 25.01.2023 року відкрито провадження та призначено вказану справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 11:00 годину 21.02.2023 року, у якому оголошено перерву за клопотанням позивача до 15.03.2023 року.

16.02.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Гелхвіідзе Д.Р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки не матиме можливості виділити належну їй частку в натурі в будь-якому випадку. Звертаючись до суду з позовом про виділ в натурі частки із нежитлової будівлі позивачка повинна була довести (обґрунтувати) технічну можливість виділити частку, що зазвичай підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи. Виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будівлі із самостійним виходом, який відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будівлі. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Для виділу частки позивача необхідно здійснити певний перелік робіт з втручанням у несучі конструкції будівлі, потребує отримання відповідних дозвільних документів. До позовної заяви позивачкою не було надано суду доказів, а саме висновків (дозволів) відповідних служб, що надають таке право до ухвалення рішення суду про виділ частини спірного майна в натурі. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження можливості здійснення перепланування нежитлової будівлі без втрати її цільового призначення, що пов`язане з втручанням в загальні інженерні мережі, у суду немає підстав задоволення позовних вимог.

09.03.2023 року на адресу суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якому остання зазначила, що представник відповідача посилається на те, що для виділу частки повинна бути технічна можливість та частка, що виділяється, повинна бути реально окремим об`єктом. При цьому представник відповідача звертає увагу, що нею до позову не надано висновку експертизи про технічну можливість такого виділу, не враховуючи при цьому, що нею заявлено клопотання про призначення судом експертизи про варіанти такого виділу. Та якщо такий виділ неможливий, експерт зазначить про це у своєму висновку.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставила питання щодо можливих варіантів розподілу в натурі відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежитлової будівлі та земельної ділянки для обслуговування об`єкта роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0538.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року у справі призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, що розташована по вул. Потьомкінська, 41 в м. Миколаєві Миколаївської області.

31.07.2023 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта РТПП Миколаївської області Шапошнікової Е. щодо узгодження строків та подальшого проведення експертизи та матеріали даної цивільної справи.

Згідно наказу № 74-аг від 03.07.2023 року суддя Вжещ С.І. перебувала у відпустці з 17.07.2023 року по 11.08.2023 року.

Згідно наказу № 96-аг від 10.08.2023 року судді Вжещ С.І. продовжено відпустку з 14.08.2023 року по 18.08.2023 року.

Ухвалою судді від 21.08.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 05.09.2023 року, у якому була продовжена перерва до 08.09.2023 року 09:00 год.

Ухвалою суду від 08.09.2023 року клопотання судового експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Шапошникової Еліни Олександрівни щодо узгодження строків та подальшого проведення експертизи за матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права власності задоволено. Погоджено строк проведення судової експертизи у справі № 481/60/23 у строк після оплати проведення експертизи та надання додаткових матеріалів. Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

21.09.2023 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта РТПП Миколаївської області Шапошнікової Е.О. щодо надання додаткових матеріалів.

Ухвалою судді від 26.09.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11:00 год. 11.10.2023 року, у якому була продовжена перерва до 20.11.2023 року 10:00 год.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року клопотання судового експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Шапошникової Еліни Олександрівни задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати у розпорядження експерта наступні додаткові матеріали, необхідні для надання висновку: побажання сторін у графічній формі щодо користування приміщеннями об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 надати у розпорядження експерта фотознімки приміщення 1-7, площею 9,70 кв.м., що розташоване в межах нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

12.04.2024 року на адресу суду надійшли висновки експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Шапошнікової Е. та матеріали цивільної справи.

Ухвалою судді від 15.04.2024 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09:15 год. 22.05.2024 року, розгляд якого було відкладено на 09:15 год. 05.06.2024 року.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права власності, в частині позовних вимог щодо поділу земельної ділянки, залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року задоволене клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Гелхвіідзе Д.Р. про поновлення строку на подання доказу та прийнято доказ.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті, суддею одноособово на 26.06.2024 року о 10:00 год., яке відкладалось на 16.07.2024, 03.09.2024, , у якому оголошувалась перерва до 26.09.2024, 22.10.2024, 21.11.2024, 12.12.2024, 16.01.2025, 03.02.2025, 10.03.2025.

Позивачка ОСОБА_1 та її представники, адвокат Данилюк Н.В. і адвокат Чайковський І.М. у судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити, просили здійснити поділ майна по першому варіанту висновку експерта та повідомили, що згодні виплатити відповідачу компенсацію в сумі 49668 гривень 89 копійок.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник Гелхвіідзе Д.Р. у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обґрунтування поданого відзиву на позов.

Вислухавши пояснення сторін, покази експерта, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України).

Вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої цієї статті дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а частина друга цієї статті визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом уведення в дію "законів". Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів демократичного суспільства є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах: від 20 травня 2010 року "Україна-Тюмень" проти України" (заява № 22603/02); від 25 червня 1996 "Амюр проти Франції" (Amuur v. France); "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece), № 25701/94, § 79, ECHR 2000-XII; "Малама проти Греції" (Malama v. Greece), № 43622/98, § 43, ECHR 2001-II).

За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 цього Кодексу).

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1 , вона не має доступу до деяких приміщень в спільному майні нежитлової будівлі, при цьому відповідач займає більшу його частину товаром, оскільки є суб`єктом підприємницької діяльності, а тому не бажає в натурі виділити частки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом у постановах від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13 висловлено таку правову позицію щодо порядку виділення частки в нерухомому майні.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Частиною третьою статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.12.2022 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М., спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є: 1) його мати ОСОБА_1 , яка успадкувала 2/3 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився батько спадкодавця ОСОБА_4 ; 2) його дружина ОСОБА_2 , яка успадкувала 1/3 частку у спадщині. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з: нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю, виданого 26.04.2005 року Новобузькою міською радою Новобузького району Миколаївської області на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області № 293 від 30.07.2004 року. За вказаною адресою розташована нежитлова будівля загальною площею 604,8 кв.м., зазначена на плані літерою «А» (а.с.7 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.12.2022 року приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М., спадкоємцями майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є: 1) його мати ОСОБА_1 , яка успадкувала 2/3 частки у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився батько спадкодавця ОСОБА_4 ; 2) його дружина ОСОБА_2 , яка успадкувала 1/3 частку у спадщині. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для обслуговування об`єкту роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0538 га, кадастровий номер :02:075:0020, яка розташована в АДРЕСА_1 , та належить померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 607374, виданого Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 06 квітня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. 01 лютого 2007 року за реєстровим номером 181 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58 (а.с.8 т.1).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки експертизи є одним з засобів доказування (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Частиною п`ятою статті 106 ЦПК України встановлено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Згідно зі статтею 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів.

Відповідно до висновку експерта Шапошнікової Е.О. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи 481/60/23 від 01.04.2024 року № 115-222, провести поділ нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на самостійні частини нежитлової будівлі (земельні поліпшення) з окремими виходами, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики досліджуваної будівлі, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до них, у складі приміщень, офісу, виробничих та допоміжних приміщень, регламентованих вимогами нормами ДБН - технічно є можливим.

Виходячи з особливостей розташування нежитлової будівлі на земельній ділянці пропонується чотири варіанти поділу досліджуваного майна відповідно до побажань сторін по справі та наближених до ідеальних часток співвласників (а.с.34-176 т.2).

Варіант 1. Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ) виділяється (2/3 частки або 67/100):

- Приміщення першого поверху: «1-1», площею 207,10 метрів квадратних; «1-2», площею 89,30 метрів квадратних; «1-3», площею 4,50 метрів квадратних; «1-4», площею 2,50 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 303,40 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 2667647,53 гривень (303,40 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-1», площею 2,90 метрів квадратних; «0-2», площею 96,90 метрів квадратних. Всього по підвалу: 99,80 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 702003,18 гривень (99,80 метрів квадратних х 7034,1 грн).

Загальна площа приміщень складає 403,20 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 3369650, 71 гривень, що дорівнює 68/100 часткам.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділяється:

- Приміщення першого поверху: «1-5», площею 6,50 метрів квадратних; «1-2», площею 24,10 метрів квадратних; «1-6», площею 61,60 метрів квадратних; «1-7», площею 9,70 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 101,90 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 895956,77 гривень (101,90 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-2», площею 99,70 метрів квадратних. Всього по підвалу: 99,70 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 701299,77 гривень (99,70 метрів квадратних х 7034,1 грн).

Загальна площа приміщень складає 201,60 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 1597256,54 гривень, що дорівнює 32/100 часткам.

Фактичні частки співвласників, після поділу нежитлової будівлі складає:

- У першого співвласника ( ОСОБА_1 ) 68/100 частки, що на 1/100 більше від ідеальної частки;

- У другого співвласника ( ОСОБА_2 ) 32/100 частки, що на 1/100 менше від ідеальної частки.

Сума грошової компенсації, яку повинен сплатити перший співвласник (68/100) другому співвласнику (32/100) за відхилення від ідеальної частки складе 1/100 х 4966889,00 грн = 49668,89 гривень.

Для ізоляції двох окремих частин будівлі, літ. А для 1-го і 2-го співвласників пропонується перепланування, а саме:

- встановити в приміщенні «1-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «1-2», площею 89,30 кв.м.; приміщення «1-2», площею 24,10 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- демонтувати дверний блок з приміщення «1-2» в приміщення «1-5», закласти цеглою, поштукатурити перегородку з обох сторін;

- влаштувати отвір з приміщення «1-2» в приміщення «1-5», встановити дверний блок;

- закласти отвір з приміщення «1-1» в приміщення «1-6» цеглою, поштукатурити перегородку з обох сторін.

Для перепланування і ізоляції двох частин Підвалу будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «0-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «0-2», площею 99,80 кв.м.; приміщення «0-2», площею 99,70 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- організувати вхід в підвал для 2-го співвласника із зовнішньої частини будинку.

Варіант 2. Відповідно до ідеальних часток співвласників.

Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ) виділяється (2/3 частки або 67/100):

- Приміщення 1 першого поверху: «1-1», площею 143,30 метрів квадратних; «1-2», площею 113,40 метрів квадратних; «1-3», площею 4,50 метрів квадратних; «1-4», площею 2,50 метрів квадратних; «1-5», площею 6,50 метрів квадратних.

Всього по першому поверху: 270,20 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 2375736,20 гривень (270,20 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-1», площею 2,90 метрів квадратних; «0-2», площею 130,10 метрів квадратних. Всього по підвалу: 133,0 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 935535,30 гривень (133,0 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 403,20 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 3311271,50 гривень, що відповідає 67/100 часткам.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділяється:

- Приміщення 1 першого поверху: «1-1», площею 63,80 метрів квадратних; «1-6», площею 61,60 метрів квадратних; «1-7», площею 9,70 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 135,10 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 1187868,10 гривень (135,10 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-2», площею 66,50 метрів квадратних. Всього по підвалу: 66,50 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 467767,55 гривень (66,50 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 201,60 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 1655635,75 гривень, що дорівнює 33/100 часткам.

Фактичні частки співвласників, після поділу нежитлової будівлі складає:

- У першого співвласника ( ОСОБА_1 ) 67/100 частки, що відповідає ідеальній частці;

- У другого співвласника ( ОСОБА_2 ) 33/100 частки, що відповідає ідеальній частці.

Сума грошової компенсації відсутня.

Для ізоляції двох окремих частин будівлі, літ. А для 1-го і 2-го співвласників пропонується перепланування, а саме:

Для перепланування і ізоляції двох частин першого поверху будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «1-1» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «1-1», площею 143,30 кв.м.; приміщення «1-1», площею 63,80 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- демонтувати дверний блок з приміщення «1-2» в приміщення «1-6», закласти цеглою, поштукатурити перегородку з обох сторін.

Для перепланування і ізоляції двох частин Підвалу будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «0-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремі частини: приміщення «0-2», площею 130,10 кв.м.; приміщення «0-2», площею 66,50 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- організувати вхід в підвал для 2-го співвласника із зовнішньої частини будинку.

Варіант 3. Відповідно до ідеальних часток співвласників.

Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ) виділяється (2/3 частки або 67/100):

- Приміщення 1 першого поверху: «1-1», площею 207,10 метрів квадратних; «1-2», площею 56,10 метрів квадратних; «1-3», площею 4,50 метрів квадратних; «1-4», площею 2,50 метрів квадратних.

Всього по першому поверху: 270,20 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 2375736,20 гривень (270,20 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-2», площею 133,00 метрів квадратних. Всього по підвалу: 133,0 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 935535,30 гривень (133,0 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 403,20 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 3311271,50 гривень, що відповідає 67/100 часткам.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділяється:

- Приміщення 1 першого поверху: «1-2», площею 57,30 метрів квадратних; «1-5», площею 6,50 метрів квадратних; «1-6», площею 61,60 метрів квадратних, «1-7», площею 9,70 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 135,10 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 1187868,10 гривень (135,10 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-1», площею 2,90 метрів квадратних; «0-2», площею 63,60 метрів квадратних. Всього по підвалу: 66,50 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 467767,55 гривень (66,50 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 201,60 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 1655635,75 гривень, що дорівнює 33/100 часткам.

Фактичні частки співвласників, після поділу нежитлової будівлі складає:

- У першого співвласника ( ОСОБА_1 ) 67/100 частки, що відповідає ідеальній частці;

- У другого співвласника ( ОСОБА_2 ) 33/100 частки, що відповідає ідеальній частці.

Сума грошової компенсації відсутня.

Для ізоляції двох окремих частин будівлі, літ. А для 1-го і 2-го співвласників пропонується перепланування, а саме:

Для перепланування і ізоляції двох частин першого поверху будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «1-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «1-2», площею 56,10 кв.м.; приміщення «1-2», площею 57,30 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- закласти отвір з приміщення «1-1» в приміщення «1-6» цеглою, поштукатурити перегородку з обох сторін.

Для перепланування і ізоляції двох частин Підвалу будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «0-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремі частини: приміщення «0-2», площею 133,0 кв.м.; приміщення «0-2», площею 63,60 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- організувати вхід в підвал для 1-го співвласника із зовнішньої частини будинку.

На підставі вищевикладеного, експертом пропонується перепланування з існуючих приміщень або виконати прибудови з облаштуванням допоміжних приміщень відповідно до діючих норм ДБН відповідно до розробленого робочого проекту ліцензованою проектною організацією.

Варіант 4. Відповідно до ідеальних часток співвласників.

Першому співвласнику ( ОСОБА_1 ) виділяється (2/3 частки або 67/100):

- Приміщення 1 першого поверху: «1-1», площею 134,29 метрів квадратних; «1-2», площею 58,11 метрів квадратних; «1-5», площею 6,50 метрів квадратних; «1-6», площею 61,60 метрів квадратних; «1-7», площею 9,70 метрів квадратних.

Всього по першому поверху: 270,20 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 2375736,20 гривень (270,20 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-1», площею 2,90 метрів квадратних; «0-2», площею 130,10 метрів квадратних. Всього по підвалу: 133,0 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 935535,30 гривень (133,0 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 403,20 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 3311271,50 гривень, що відповідає 67/100 часткам.

Другому співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділяється:

- Приміщення 1 першого поверху: «1-1», площею 72,81 метрів квадратних; «1-2», площею 55,29 метрів квадратних; «1-3», площею 4,50 метрів квадратних; «1-4», площею 2,50 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 135,10 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 1187868,10 гривень (135,10 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- Приміщення підвалу: «0-2», площею 66,50 метрів квадратних. Всього по підвалу: 66,50 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 467767,55 гривень (66,50 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Загальна площа приміщень складає 201,60 метрів квадратних, що відповідає ідеальній частці по належній загальній площі будівлі.

Загальна вартість майна складає 1655635,75 гривень, що дорівнює 33/100 часткам.

Фактичні частки співвласників, після поділу нежитлової будівлі складає:

- У першого співвласника ( ОСОБА_1 ) 67/100 частки, що відповідає ідеальній частці;

- У другого співвласника ( ОСОБА_2 ) 33/100 частки, що відповідає ідеальній частці.

Сума грошової компенсації відсутня.

Для ізоляції двох окремих частин будівлі, літ. А для 1-го і 2-го співвласників пропонується перепланування, а саме:

Для перепланування і ізоляції двох частин першого поверху будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «1-1» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «1-1», площею 134,29 кв.м.; приміщення «1-1», площею 72,81 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- встановити в приміщенні «1-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремих частини: приміщення «1-2», площею 58,11 кв.м.; приміщення «1-2», площею 55,29 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- демонтувати віконний блок в приміщенні «1-1», зробити отвір під дверний блок, вставити дверний блок.

Для перепланування і ізоляції двох частин Підвалу будівлі необхідно:

- встановити в приміщенні «0-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремі частини: приміщення «0-2», площею 133,0 кв.м.; приміщення «0-2», площею 63,60 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- організувати вхід в підвал для 2-го співвласника із зовнішньої частини будинку.

На підставі вищевикладеного, експертом пропонується перепланування з існуючих приміщень або виконати прибудови з облаштуванням допоміжних приміщень відповідно до діючих норм ДБН відповідно до розробленого робочого проекту ліцензованою проектною організацією.

Позивач ОСОБА_1 із запропонованих варіантів, просила суд застосувати перший варіант, а відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти застосування четвертого варіанта, визначеного експертом.

Суд вважає неприйнятним перший варіант, оскільки підвальне приміщення за таким варіантом буде розділене несправедливо, а саме непропорційно до часток сторін, з урахуванням їх поясень щодо неможливості експлуатації цієї частини нежитлового приміщення в підприємницьких цілях через часткове періодичне затоплення грунтовими водами.

Також суд вважає недоцільним здійснення виділення часток приміщення за варіантом четвертим, запропонованим відповідачем, а також варіантом другим, оскільки в таких випадках сторони повинні будуть встановлювати перегородку в приміщенні 1-1, що потребуватиме суттєвих грошових вкладень та частково зупинить діяльність об`єкта торгівлі. Крім того, фасад будівлі буде змінений через необхідність встановлення вхідних дверей для другого співвласника, що вважається втручанням в несучі конструкції та може вплинути на міцність будівлі.

Суд вважає за найбільш прийнятний з технічної та функціональної точки зору третій виріант, за яким в приміщенні підвалу та першого поверху буде виділена частка, яка відповідає частці співвласника. Виділені частки мають окремі входи, вікна, допоможні приміщення, можливість підходу до них та під`їзду, необхідні для здійснення підприємницької діяльності сторін.

Посилання відповідача на те, що вхід до її приміщення торгівлі, у разі виділення їй приміщень за 3 варіантом, буде не з фасаду, а позаду будівлі, суд не приймає та зазначає, що такий вхід (вихід), до(з) торгової зали, позначеної на плані (1-6) площею 61.6 кв.м, виходить на площу Свободи, яка є доволі жвавою щодо кількості людей, які нею пересуваються, а тому розміщення входу таким чином не буде перешкоджати здійсненню підприємницької діяльності ОСОБА_2 .

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що крім своїх пояснень, в ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 жодних інших своїх варіантів розподілу нежитлового приміщення суду не надала, клопотань про призначення експертизи не заявляла.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63) . Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі «Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, п. 33, Series А № 274).

Виходячи зі змісту цієї концепції, суд вважає, що виділення приміщень позивачу та відповідачу за третім варіантом буде найбільш сприятливе та найменш затратне.

Разом з тим, суд зазначає, що наявність судового рішення про розподіл домоволодіння не звільняє сторони від обов`язку провести переобладнання будівлі з дотриманням будівельних норм.

Також, суд звертає увагу, що отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами.

Наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, немає значення для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 712/920/14, провадження № 61-33938св18.

Суд не погоджується з тверженням представника відповідача Гелхвіідзе Д.Р. щодо неможливості поділу спірного приміщення через невідповідність площ за технічною інвентаризацією після придбання ОСОБА_3 такого. Оскільки, як вбачається з довідки КП ММ БТІ від 29.11.2022 № 7, що міститься в матеріалах спадкової справи, площа нежитлової будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.2005 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , складає 604.8 кв.м. При підрахунку площі підвалу, у зв`язку з невірно вказаними розмірами була допущена технічна помилка в загальній площі підвала, тому площа зменшена з 816.2 кв.м. до 604.8 кв.м.(а.с.118 т.1).

Крім того, з інвентаризаційної справи на будівлю, що витребувана судом та приєднана до матеріалів цивільної справи, вбачається незмінність площ приміщення по АДРЕСА_1 - 604.8 кв.м. станом на 26.04.2005 та 22.11.2022.

Також суд не погоджується з посиланням представника відповідача на невідповідність висновку експерта вимогам закону, через те, що такий висновок містить нормативний документ, який втратив чинність.

Під час судового розгляду був допитаний експерт ОСОБА_5 , яка повідомила, що в переліку джерел вона помилково зазначила нормативні документи, а саме Інструкцію «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», Інструкцію щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, які втратили чинність 11.12.2023. Як вказала експерт, таке посилання на вказані нормативні акти було здійснено ще до втрати ними чинності, оскільки експертиза розпочалась у вересні 2023 року. При цьому, експерт наголосила, що її висновок не суперечить та складений у відповідності до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488 «Деякі питання проведення технічної інвентаризації Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1074 від 20.09.2024, яка серед іншого регулює визначення технічної можливості поділу, об`єднання об`єкта (об`єктів) нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого , який діє на теперішній час.

Суд погоджується з твердженнями експерта, оскільки його висновок відповідає вимогам пунктів 153, 154,160 Порядку, які передбачають, що будівлі, споруди, нежитлові приміщення, групи нежитлових приміщень можуть бути поділені, якщо їх окремі частини, що утворяться в результаті поділу, будуть складатися з ізольованої сукупності нежитлових приміщень, які матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю; будівлі громадського або виробничого призначення можуть бути поділені, якщо в результаті поділу утворюються самостійні нежитлові приміщення або групи нежитлових приміщень, які матимуть окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю; визначення технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна здійснюється щодо об`єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Виділ частки з об`єкта нерухомого майна можливий лише за умови поділу об`єкта нерухомого майна на два або більше самостійних об`єкти нерухомого майна, які є відокремленими, мають окремий вихід на сходову клітку, коридор або вулицю. Якщо об`єкт нерухомого майна є неподільним, виділ не проводиться.

Посилання представника відповідача ОСОБА_6 на те, що поділ нежитлової будівлі неможливий без поділу земельної ділянки, на якій він розміщений, суд вважає помилковим.

Як вбачається зі змісту експертного висновку виконати поділ земельної ділянки із накладенням меж з сусідніми земельними ділянками без приведення до відповідності фактичних координат поворотних точок досліджуваної земельної ділянки (місцерозташування) технічно є неможливим.

З пояснень представника позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні, що не заперечувалось відповідачем ОСОБА_2 , вбачається, що на теперішній час такий недолік технічної документації земельної ділянки для обслуговування нежитлової будівлі, як накладення меж з сусідніми земельними ділянками, усунутий і після реального розподілу нежитлової будівлі може бути здійснене виділення земельної ділянки під частинами будівлі, які виділені.

Як вбачається зі змісту експертного висновку та технічної документації на земельну ділянку, така земельна ділянка розміщена під спірним нежитловим приміщенням та виділена спадкодавцю для його обслуговування. Співставивши розміри земельної ділянки (20.3х26.5=537,95) та розміри, які займає нежитлова будівля (19х25.2=478,8), суд приходить до висновку про можливість виділення земельних ділянок співвласникам, виходячи з виділення нежитлових приміщень. При цьому, таке виділення необхідно провести з технічним обгрунтуванням.

Але, виходячи з того, що позов ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки зі спільного часткового майна залишений без розгляду, суд не вирішуює питання такого поділу.

Разом з тим, суд зауважує, що спір між сторонами виник з приводу виділення частки в нежитловій будівлі, як об`єкті спільної часткової власності, з урахуванням виду діяльності сторін та необхідності раціонально та повноцінно володіти і використовувати цей об`єкт, а поділ земельної ділянки для обслуговування цієї будівлі, виходячи з таких міркувань, є вторинним та в повній мірі залежить від виділених часток нежитлової будівлі та не впливає поділ самої будівлі.

Отже, вивчивши наведені у висновку експерта варіанти розподілу в натурі об`єкта нерухомого майна, суд бере до уваги вищевказаний висновок експерта та вважає, що запропонований експертом третій варіант розподілу відповідає найкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації виділених частин нежитлової будівлі, як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль. Тому саме за цим варіантом суд вважає доцільним виділити приміщення нежитлової будівлі, розташованої в АДРЕСА_1 .

У зв`язку з виділенням часток двом співвласникам, право спільної часткової власності припиняється.

Крім того, у зв`язку з задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10314 гривень 27 копійок сплаченого судового збору та 9600 гривень понесених судових витрат на залучення експерта, а всього 19914 гривень 27 копійок.

Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна, що є у спільній частковій власності та припинення права власності, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі у власність 2/3 частки або 67/100 нежитлового приміщення будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту розподілу № 3, визначеного висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 115-222 від 01.04.2024 :

- приміщення 1 першого поверху: «1-1» площею 207,10 метрів квадратних; «1-2» площею 56,10 метрів квадратних; «1-3» площею 4,50 метрів квадратних; «1-4» площею 2,50 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 270,20 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 2375736,20 гривень (270,20 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- приміщення підвалу: «0-2», площею 133,00 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 935535,30 гривень (133,0 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Виділити ОСОБА_2 в натурі у власність 1/3 частку або 33/100 нежитлового приміщення будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту розподілу № 3, визначеного висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 115-222 від 01.04.2024 :

- приміщення 1 першого поверху: «1-2» площею 57,30 метрів квадратних; «1-5» площею 6,50 метрів квадратних; «1-6» площею 61,60 метрів квадратних, «1-7» площею 9,70 метрів квадратних. Всього по першому поверху: 135,10 метрів квадратних. По ринковій вартості першого поверху: 1187868,10 гривень (135,10 метрів квадратних х 8792,51 грн);

- приміщення підвалу: «0-1» площею 2,90 метрів квадратних; «0-2» площею 63,60 метрів квадратних. Всього по підвалу: 66,50 метрів квадратних. По ринковій вартості підвалу: 467767,55 гривень (66,50 метрів квадратних х 7034,10 грн).

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попереднім узгодженням усіх перепланувань у встановленому порядку з компетентними органами, з метою обладнання окремих ізольованих груп приміщень спільно для перепланування та ізоляції двох частин першого поверху будівлі:

- встановити в приміщенні «1-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремі частини: приміщення «1-2» площею 56,10 кв.м.; приміщення «1-2» площею 57,30 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- закласти отвір з приміщення «1-1» в приміщення «1-6» цеглою, поштукатурити перегородку з обох сторін.

Для перепланування та ізоляції двох частин підвалу будівлі:

- встановити в приміщенні «0-2» перегородку, розділивши приміщення на дві окремі частини: приміщення «0-2», площею 133,0 кв.м.; приміщення «0-2», площею 63,60 кв.м., поштукатурити перегородку з обох сторін;

- організувати вхід в підвал для 1-го співвласника із зовнішньої частини будинку.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлову будівлю розташовану в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10314 (десять тисяч триста чотирнадцять) гривень 27 копійок сплаченого судового збору та 9600 (дев`ять тисяч шістсот) гривень понесених судових витрат на залучення експерта, а всього 19914 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 27 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 27.03.2025 року.

Суддя С.І. Вжещ