Справа № 592/4338/25
Провадження № 2/592/1508/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Зорік М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 (за довіреністю) звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

-зобов`язати Сумську міську раду в особі Управляння «Центр надання адміністративних послуг» у м. Суми Сумської міської ради вчинити дії по передачі у власність (приватизації) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двох кімнат № АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Сумську міську раду в особі Управляння «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми надати до суду витяг з рішення Сумської міської ради від 24.09.2003 р. за № 550-МР «Про надання згоди про прийняття в комунальну власність територіальної громади м. Суми гуртожитку по АДРЕСА_2 та взяття на баланс органу місцевого самоврядування.

Проаналізувавши матеріали справи та поданої заяви, суд встановив обставини, що перешкоджають судовому розгляду та зазначає наступне.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Згідно з ч. 2 ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст.131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.1ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з ч. 2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

За змістом позовної заяви, а саме вимоги позивачів зобов`язати Сумську міську раду в особі Управляння «Центр надання адміністративних послуг» у м. Суми Сумської міської ради вчинити дії по передачі у власність (приватизації) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двох кімнат № АДРЕСА_1 , спір у цій справі стосується права приватизації кімнати №9,11 у гуртожитку по АДРЕСА_2 , тобто справ не відноситься до категорії малозначних справ.

Таким чином, позивачами заявлено дві вимоги майнового і немайнового характеру.

Згідно роз`яснень викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020по справі№910/13737/19, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову.

Згідно з ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Також, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи.

З огляду на обсяг та зміст позовних вимог та беручи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, суддя вважає, що дана справа не є справою незначної складності та не може бути визнана судом малозначною, а також не виникає з трудових відносин, що виключає застосування положень ч. 2ст. 60 ЦПК України та представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність. У цій справи представляти інтереси позивача ОСОБА_2 не може особа, яка діє на підставі довіреності та не має статусу адвоката.

Частина 4 статті 62 ЦПК України передбачає, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

З матеріалів заяви вбачається, що згідно копії Довіреності від 5 березня 2025 року, Антоненко Богдан Вікторович уповноважив ОСОБА_1 бути його представником та представляти його інтереси у судових установах передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Проте, жодних підтверджуючих документів, що підтверджують статус Антоненко І.Г., як адвоката до суду не надано.

Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини, суддя вважає позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії, підписано ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 , особою, яка не має права її підписувати (не є адвокатом).

Відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли позовну заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовну заяву належить вважати неподаною та повернути позивачам.

Керуючись ст. ст. 10, 19, 60, 62, 185, 260, 274 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії, вважати неподаною і повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.В. Зорік