Справа № 718/3668/24
Провадження 2/718/984/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.,

за участю секретаря судового засідання Лікарь О.М.,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Моцюк В.В. (в режимі відеоконференції),

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Загарія О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця», позивач) у листопаді 2024 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії (далі позовна заява).

Короткий зміст заяв по суті справи.

У позовній заяві позивач просив зобов`язати гр. ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0194 га, що перебуває у користуванні Акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: смт. Лужани, вул. Центральна, 6, Чернівецького району, Чернівецької області (на перегоні Лужани-Мамаївці з 253 + 505 до км 253 + 536 з правої сторони за ходом кілометрів), що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0370, та привести дану земельну ділянку до стану придатного для використання за цільовим призначенням шляхом демонтажу бетонної огорожі, навісу та прибудови до будівлі площею 24 м кв. розмірами 8,0 м. х 3,0 м. (залізобетонного фундаменту, огородженого несучими кам`яними стінами та колонами.

Позовні вимоги АТ «Українська залізниця» обґрунтовувало тим, що за результатами комісійного обстеження 15.11.2023 встановлено, що в межах смуги відведення AT «Українська залізниця», за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, смт. Лужани, вул. Центральна, 6, наявне майно (огорожа, навіс, прибудова до будівлі), що належить сторонній фізичній особі ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивач стверджує, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.04.2024 у справі № 718/1122/24, вже встановлено факт самовільного зайняття гр. ОСОБА_1 , частини земельної ділянки площею 0,0194 га за адресою: АДРЕСА_1 , (на перегоні Лужани-Мамаївці з 253+505 до км 253+536 з правої сторони за ходом кілометрів), що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0370, та факт розміщення на самозахопленій ділянці бетонної огорожі та здійснення будівництва прибудови, а тому дані обставини не потребують доказування у даній справі.

АТ «Українська залізниця» у позовній заяві вважає, що самовільно зведена бетонна огорожа та навіс, а також самовільно збудована гр. ОСОБА_1 прибудова до будівлі у смузі відведення залізниці мають бути демонтовані, так як створюють перешкоди AT «Українська залізниця» у використанні даної земельної ділянки за цільовим призначенням.

07.02.2025 відповідач через свого представника - адвоката Загарію О.Д. подала відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не вказано, які саме його права чи інтереси порушені самочинним будівництвом, не доведено належними та достатніми доказами знаходження самочинного будівництва на ділянці Укрзалізниці, обрано крайній захід впливу на відповідача для поновлення своїх прав.

У відзиві також, серед іншого, зазначено, що позивач у позовній заяві не надав суду належних і достатніх доказів, які б підтверджували те, що прибудова знаходиться в межах державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, що виданий Укрзалізниці; позивач не вказав в позові, які саме його права та інтереси порушуються самочинною добудово, жодних перешкод Укрзалізниці, як користувачу земельної ділянки, у реалізації ним повноважень користуватися нею, відповідачем не чиниться, відповідач ОСОБА_1 погоджується здійснити перебудову самочинного будівництва у відповідність до будівельних норм і правил.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження, призначено підготовче засідання з участю сторін на 30 січня 2025 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року відкладено підготовче засідання на 13 лютого 2025 року о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2025 року о 14:30 год.

11 березня 2025 року у судовому засіданні оголошено перерву до 27 березня 2025 року до 14 год. 30 хв.

Позиції сторін у судовому засіданні.

Представник позивача адвокат Моцюк В.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав позовну заяву із зазначених у ній підстав, зазначив, що факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0370 та факт розміщення на ній бетонної огорожі, здійснення будівництва прибудови встановлені ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2024 року у справі №718/1122/24, яка набрала законної сили, а тому дані обставини не потребують доказування у даній справі. Представник позивача стверджував, що самовільно зведена бетонна огорожа та самовільно збудована ОСОБА_1 прибудова до будівлі у смузі відведення залізниці створюють перешкоди АТ «Українська залізниця» у використанні даної земельної ділянки за цільовим призначенням, а тому мають бути демонтовані. На думку представника позивача, можливі аварійні випадки, необхідність обслуговування ділянки колії потребуватиме доступу туди відповідної техніки, проведення робіт, а наявність прибудови відповідача цьому перешкоджатиме.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, повідомив, що сарай та бетонну огорожу відповідач готова демонтувати, однак прибудова побудована у 2012 році, а її демонтаж є крайнім заходом впливу, а тому відповідач просить його не застосовувати.

Відповідач у суді пояснила, що її батько працював на залізниці 40 років, вона не знає чи були домовленості про користування ним вказаною земельною ділянкою, огорожа на ділянці була збудована, оскільки на подвір`я заходили дикі тварини

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що з 02.06.2015 позивач на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №351245 є правокористувачем земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370 площею 23.4926 га з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту в смт Лужани Чернівецького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78286942 від 17.01.2017.

Відповідач ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 079990 є власником земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0929 площею 0.15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки на перегоні Лужани-Мамаївці з 253 + 505 до км 253 + 536 з правої сторони за ходом кілометрів, яка розташована в межах смуги відведення AT «Українська залізниця» смт Лужани, Чернівецького району Чернівецької області від 15 листопада 2023 року в результаті комісійного обстеження встановлено, що в межах смуги відведення на перегоні Лужани-Мамаївці з 253 + 505 до км 253 + 536 з правої сторони за ходом кілометріввстановлена огорожа на відстані 8,5 м. від осі головної колії з км 253 + 516 до км 253 + 534,5, також з км 253+510 до км 253+515 встановлено навіс до вищевказаної огорожі, також розташована будівля на відстані 20 м. від осі головної колії, до даної будівлі прибудовано прибудову з км 253+527 м. до км 253+534,5м, на відстані 14 м. від осі головної колії.

Також зазначеним актом комісійного обстеження встановлено, що наявні комунікації залізничного транспорту на ділянці в межах смуги відведення, а саме повітряна лінія ЛЕП 10 К, на відстані 12 м. від осі головної колії, а також наявне майно сторонньої фізичної особи на земельній ділянці AT «Українська залізниця», у межах смуги відведення розташована огорожа, навіс та прибудова до будівлі, що є порушенням земельного законодавства.

За змістом вищевказаного акту, рекомендовано виробничому підрозділу звернутись у письмовій формі до правоохоронних органів щодо порушення вимог згідно чинного законодавства, а саме усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.04.2024 року, яка набрала законної сили 20.04.2024, звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження №0000318 внесене до ЄРДР 30.11.2023, про обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.4 ст. 197-1 КК України, а також стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи від 18.01.2024 року у сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Вищезазначеною ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_1 в червні 2012 року на території земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0929 площею 0,15 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію прав на землю, за відсутності рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу її у власність чи надання у користування земельної ділянки, самовільно зайняла сусідню земельну ділянку площею 0,0194 га, яка є частиною земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370 та перебуває у власності держави і знаходиться у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» і за цільовим призначенням відноситься до земель для розміщення та експлуатації будівель та споруд залізничного транспорту шляхом розміщення бетонної огорожі. Крім того, на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_1 в червні 2012 року здійснила будівництво прибудови площею 24 м 2 розмірами 8,0 м. х 3,0 м. до приміщення сараю шляхом розміщення залізобетонного фундаменту, огородженого несучими кам`яними стінами та колонами. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/126-24/176-БТ від 18.01.2024 об`єкт дослідження відноситься до категорії «будівля». Згідно інформації Виробничого структурного підрозділу «Івано-Франківська дистанція електропостачання», на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:0370 розміщена повітряна лінія напругою 10 кВ. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1455 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж», вздовж повітряної лінії встановлюється охоронна зона, територія якої складає 10 м по обидві сторони від крайніх проводів повітряної лінії. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.197-1 КК України, тобто самовільно збудувала будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний позивачем спосіб.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

У частині третій статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до пункту «б» частини четвертої статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під державними залізницями, об`єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до ЗК України та Закону України «Про транспорт».

Частиною другою статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про транспорт» землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із ЗК України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту.

До земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту (частина перша статті 23 Закону України «Про транспорт»).

Аналогічна правова норма міститься у статті 68 ЗК України.

На підтвердження свого користування земельною ділянкою із кадастровим номером :02:001:0370 позивач надав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №351245 від 01 листопада 2010 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 78286942 від 17.01.2017, кадастровий план смуги відведення ДТГО "Львівська залізниця" за напрямком Неполоківці-Лужани-м.Чернівці від 251 км + 090 м до 254 км + 330 м за напрямком Кострижівка-Стефанешти-Лужани від 93 км + 300 м до 94 км + 100 м в адміністративних межах смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області, площа смуги відведення 23,4926 га.

Отже, позивач є належним користувачем земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370.

Відповідно до ч.6 ст.82 КПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.04.2024 року, яка набрала законної сили 20.04.2024, є є обов`язковою для суду в частині того, що ОСОБА_1 в червні 2012 року на території земельної ділянки із кадастровим номером :02:002:0929 площею 0,15 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію прав на землю, за відсутності рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу її у власність чи надання у користування земельної ділянки, самовільно зайняла сусідню земельну ділянку площею 0,0194 га, яка є частиною земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370 та перебуває у власності держави і знаходиться у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» і за цільовим призначенням відноситься до земель для розміщення та експлуатації будівель та споруд залізничного транспорту шляхом розміщення бетонної огорожі. Крім того, на самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_1 в червні 2012 року здійснила будівництво прибудови площею 24 м 2 розмірами 8,0 м. х 3,0 м. до приміщення сараю шляхом розміщення залізобетонного фундаменту, огородженого несучими кам`яними стінами та колонами. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/126-24/176-БТ від 18.01.2024 об`єкт дослідження відноситься до категорії «будівля». Згідно інформації Виробничого структурного підрозділу «Івано-Франківська дистанція електропостачання», на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:0370 розміщена повітряна лінія напругою 10 кВ. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1455 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж», вздовж повітряної лінії встановлюється охоронна зона, територія якої складає 10 м по обидві сторони від крайніх проводів повітряної лінії, а відтак ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.197-1 КК України, тобто самовільно збудувала будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні.

Таким чином, самовільне зайняття відповідачем частини земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370, яка знаходиться у користуванні позивача та самовільне будівництво відповідачем будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні є доведеними.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

За змістом правил статті 396 ЦК України такими ж повноваженнями користуються також й землекористувачі як правомірні володільці закріпленого за ними нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За змістом ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Оскільки позивачем належними доказами доведено факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370, яка знаходиться у користуванні позивача, а також доведено факт самочинного будівництва відповідачем будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці в охоронній зоні, що порушує право позивача як користувача земельної ділянки, перешкоджатиме ліквідації можливих аварійних випадків, утруднюватиме обслуговування ділянки колії, ускладнюватиме доступ туди відповідної техніки, проведення робіт, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 242, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0194 га, що перебуває у користуванні Акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: смт. Лужани, вул. Центральна, 6, Чернівецького району, Чернівецької області (на перегоні Лужани-Мамаївці з 253 + 505 до км 253 + 536 з правої сторони за ходом кілометрів), що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0370, та привести дану земельну ділянку до стану придатного для використання за цільовим призначенням шляхом демонтажу бетонної огорожі, навісу та прибудови до будівлі площею 24 м кв. розмірами 8,0 м. х 3,0 м. (залізобетонного фундаменту, огородженого несучими кам`яними стінами та колонами).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Українська залізниця", , місцезнаходження: вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 31 березня 2025 року.

Суддя В.В. Нагорний