Справа № 182/1530/25
Провадження № 2-н/0182/98/2025
У Х В А Л А

Іменем України

24.03.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Суддя, ознайомившись із вказаною заявою і доданими до неї документами, приходить до наступного.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заяви про видачу судового наказу подаються до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , при подачі заяви про видачу судового наказу, обов`язкові відомості щодо сторін зазначені не були. Так, остання вказує, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: Запорізька область, Васильківський район, с.Велика Знам`янка. Проте, відомості щодо конкретизації адреси реєстрації ОСОБА_2 (вулиця, номер будинку) в заяві про видачу судового наказу відсутні, що є обов`язковими відомостями, оскільки, з причини їх відсутності, суд позбавлений здійснити запит щодо встановлення місця перебування та місця проживання особи.

Окрім цього, ОСОБА_1 , звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу, свій статус та статус ОСОБА_2 визначила, як позивача та відповідача, що в наказному провадженні є недопустимим, оскільки визначений статус осіб притаманний справам, поданим в порядку позовного провадження, а в наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Таким чином, згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заяву про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей подано з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 163, ч.9 ст.165, 258-261, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що, відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал