Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/1868/20
Провадження №: 4-с/332/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сапунцова В.Д.

за участю секретаря Горбань Є.Г,

представника боржника адвоката Ковальова Д.В.

державного виконавця- Латниченко О.І. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Латниченко Ольги Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Ковальов Д.В., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 65337641.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що на примусовому виконанні у державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Латниченко О.І. перебуває зведене виконавче провадження № 65337641, боржником у якому є скаржник ОСОБА_1 , а стягувачем є ОСОБА_4 .

Зі змісту скарги вбачається, що у наведеному вище виконавчому провадженні державним виконавцем повторно 26.07.2024 була винесена постанова про арешт коштів боржника. При цьому 23.08.2024 адвокат Ковальов Д.В. в інтересах боржника ОСОБА_1 письмово звертався до старшого державного виконавця Латниченко О.І. з вимогою скасувати арешт коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому боржником в АТ «Укрсіббанк», оскільки зазначений рахунок використовується скаржником для отримання заробітної плати.

Просив визнати протиправними дії старшого державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Латниченко О. І. щодо арешту та примусового стягнення грошових коштів з рахунку боржника ОСОБА_1 протягом липня-жовтня 2024 року, зобов`язати старшого державного виконавця скасувати арешт коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому боржником в АТ «Укрсіббанк».

Не погоджуючись з доводами скарги, старшим державним виконавцем Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Латниченко О.І. до суду подані заперечення, відповідно до яких виконавець зазначив, що арешт на кошти боржника у зведеному виконавчому провадженні № 65337641 накладено у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов?язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Проте під час здійснення виконавчого провадження від банку, в якому був відкритий рахунок боржника ОСОБА_1 , до виконавця таких повідомлень не надходило, про що неодноразово письмово повідомлявся представник боржника адвокат Ковальов Д.В. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату та час засідання, письмових заяв із визначенням своєї позиції щодо заявленої скарги до суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи достатність матеріалів для прийняття рішення по скарзі, тривалість перебування справи в суді, суд прийшов до висновків про можливість розгляду скарги без участі стягувача.

Заслухавши пояснення представника боржника та державного виконавця, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду.

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 7 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч. 1, 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника відповідало вимогам ст. 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наданої скаржником довідки АТ «Укрсіббанк» вбачається, що скаржнику ОСОБА_1 в АТ «Укрсіббанк» було 25.06.2024 було відкрито поточний НОМЕР_1 длязарахування грошового утримання військовослужбовця (т. 1 а.с. 16).

При цьому використання зазначеного рахунку було можливе не тільки для зарахування грошового утримання військовослужбовця, а також і для здійснення будь-яких інших фінансових операцій, зокрема переказ з картки на картку, оплата товарів послуг про що у судовому засіданні не заперечував представник скаржника та підтверджується банківською випискою з рахунку боржника (т.1 а.с. 17-18).

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, АТ «Укрсіббанк» не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим вищезазначеного рахунку боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання.

Відповідно до пп.1 п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Виходячи зі змісту скарги та наданих представником скаржника пояснень, останній до державного виконавця з питанням про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати звертався.

Також відповідно до відомостей повідомлених виконавцем, які також були підтверджені представником боржника на час розгляду скарги зведене виконавче провадження № 65337641 є закінченим з 27.01.2025, а арешт з коштів боржника знято 23.01.2025.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути подані лише у відкритому виконавчому провадженні (за виключенням скарги на рішення державного виконавця про закриття виконавчого провадження).

На час ухвалення судового рішення за скаргою виконавче провадження не здійснюється, виконання судового рішення закінчено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а дії державного виконавця узведеному виконавчому провадженні № 65337641 з винесення постанови про арешт коштів боржника на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому боржником в АТ «Укрсіббанк» є правомірними та відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Ковальова Д.В., який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Латниченко Ольги Іванівни щодо відсутності вчинення дій зі скасування арешту та примусового стягнення грошових коштів з рахунку НОМЕР_1 , відкритому на імя ОСОБА_1 в АТ «Укрсіббанк» залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28.03.2025.

Суддя В. Д. Сапунцов