Справа№592/2142/25
Провадження №2/592/1217/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Фоменко І.М., секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 155872 від 02.10.2020 в сумі 14 660,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп, витрати на правову допомогу в сумі 10 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.10.2020 між ТОВ «ФК «Займер» і ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір про надання фінансового кредиту № 155872 (далі кредитний договір), який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит в сумі 3 000,00 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 2% в день, шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку, однак відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на вимогу позивача про виконання зобов`язань за кредитним договором, відповідач не виконав свого зобов`язання з оплати боргу.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість у розмірі 14 660,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 11 660,300 грн простроченої заборгованості за процентами.

Ухвалою суду від 14.02.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Відповідач у відповідності до статті 278 ЦПК України відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов таких висновків.

02.10.2020 року між ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 155872 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Згідно з умовами кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31.10.2020 року.

Відповідно до п.1.3 Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором.

Згідно п. 1.4 Договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Відповідачем у кредитному договорі зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів, на підтвердження чого свідчить розділ 7 кредитного договору «реквізити та підписи сторін».

ТОВ «Займер» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останній кредит в сумі 3 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № НОМЕР_1 , транзакція № 30162-89642-70287, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 10.01.2025 № 761/01.

Матеріали справи не містять відомостей про зміну погоджених умов кредитного договору щодо строку виконання кредитних зобов`язань та строку дії договору.

З наданої позивачем виписки по особовому рахунку, за підписом директора ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» по кредитному договору № 155872, вбачається, що кредитний договір укладений 02.10.2020 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 14 660,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 11 660,300 грн простроченої заборгованості за процентами.

Відповідачу була видана сума кредиту в розмірі 3 000 грн, однак, з якого саме дня після укладення кредитного договору суду встановити не вдалося. Заборгованість за цією основною сумою боргу (тілом кредиту) в позові зазначена в розмірі 3 664,50 грн. Тобто, вбачається, що позивач частково погашала платежі за кредитним договором, основна сума погашення йшла на погашення відсотків, однак, в якій сумі, з якою періодичністю, як зараховувалися платежі доказів відповідачем не надано.

Відповідачу була видана сума кредиту в розмірі 3 000 грн, однак як саме нараховувалися відсотки на залишок тіла кредиту за користування кредитом, з виписки з особового рахунку (а.с.9), наданого позивачем, не вбачається. Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування первісним кредитором відсотків за кредитним договором, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив, нараховуючи такі відсотки, та які бажає стягнути позивач за даним позовом. На підтвердження заборгованості позивачем надано тільки зазначену виписку, яка не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки.

Тобто, як саме нараховувалися відсотки на залишок тіла кредиту за користування кредитом, з виписки по особовому рахунку, наданої позивачем, не вбачається. Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували правильність нарахування первісним кредитором відсотків за кредитним договором, зокрема, в частині визначення періоду такого нарахування, а також сум, з яких виходив, нараховуючи такі відсотки, та які бажає стягнути позивач за даним позовом. На підтвердження заборгованості позивачем надано тільки виписку з особового рахунку, яка не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки. Розрахунку заборгованості до позову не долучено. Суду також не наданий розрахунок первісного кредитора станом на день відступлення права грошової вимоги.

Суд звертає увагу, що довідкою ТОВ «Займер» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 уклав договір № 155872 02.10.2020 року, і в цей день йому відправлено одноразовий ідентифікатор.

28.10.2021 ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уклали договір факторингу № 01-28/10/2021, за умовами якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором від 02.10.2020 № 155872 на загальну суму 14 660,00 грн, на підтвердження чого свідчить витяг з реєстру боржників до договору факторингу, підписаний клієнтом та фактором.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як зазначалося вище, до матеріалів справи не долучений ані розрахунок заборгованості первісного кредитора, ані розрахунок після відступлення права вимоги. В матеріалах справи наявна лише виписка по особовому рахунку, з якої неможливо встановити розмір заборгованості, ані за тілом, ані за відсотками.

Тому суд вважає, що за відсутності інших доказів, наявна в матеріалах справи виписка, яка складена позивачем, не містить детальних розрахунків такої заборгованості, з якої б вбачалося здійснення боржником останніх оплат за кредитом, дані щодо руху коштів на рахунку, інформацію про внесення/невнесення відповідачем коштів на погашення заборгованості за кредитом та на оплату відсотків щомісячно. Така виписка фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача. В ній міститься лише визначена позивачем сума заборгованості, однак відсутній детальний розрахунок такої за весь період кредитування щодо всіх її складових а відтак, вона не може бути підставою для стягнення заборгованості, оскільки не є доказом її безспірності.

Суд вважає, що, виходячи з принципу змагальності судового процесу, доведення умов кредитування і наявності заборгованості - є обов`язком позивача.

Крім того, сам по собі договір факторингу та витяг з реєстру прав вимоги до нього, які є похідними від кредитного договору, не є безумовними доказами підтвердження достовірності розміру заборгованості в цій частині.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні в позовних вимогах, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШТУ ГОУ», місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, оф. 7, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.М. Фоменко