Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/7511/24
Провадження № 2/209/189/25
"27" березня 2025 р. м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Лобарчук О.О.
за участі секретаря: Золотих Л.М.
представника позивача- адвоката Осипенка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янське Дніпропетровської області в загальному порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Осипенко Артем Валерійович, до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-
Короткий зміст позовних вимог
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Осипенко А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує дитину - свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позову вказано, що 16.08.2008 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому шлюбні відносини не склались. З жовтня 2022 року син - ОСОБА_3 проживав та проживає разом із Позивачем - ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . Син виховується та утримується батьком самостійно з жовтня 2022 року. Донька - ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю за іншою адресою. Так як шлюбні відносини остаточно припинились та сім`я розпалася остаточно, тому Позивач звернувся до суду з проханням розірвати шлюб. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.03.2024 шлюб між ними було розірвано. Син - ОСОБА_3 , з жовтня 2022 року проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 , якого він самостійно виховує та утримує у повному обсязі. Наразі Позивач несе всі необхідні витрати на утримання, виховання та розвиток сина. Син проживає в окремій кімнаті, яка облаштована всім необхідним для нього, аби він мав здоровий сон, навчався, грався, розвивався та відчував себе комфортно. В даній кімнаті є стіл для навчання, необхідні книги, окреме ліжко для сну та відпочинку тощо. Крім цього, в кімнаті облаштований куточок для ігор, де знаходяться всі іграшки дитини. Позивач виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Він піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Заявник забезпечує здобуття освіти, дитина живе та росте в оточенні любові та поваги. Позивач бере активну участь у житті дитини. Дитина має своїх друзів та необмежена в спілкуванні з однолітками. Дитина оточена всім необхідним для гармонійного розвитку. Позивач матеріально утримує сина: купує одяг, їжу, іграшки, все необхідне для навчання. Дитина дуже прив`язана до свого батька. Між Заявником та сином існує прив`язаність один до одного, його дім разом з батьком. Позивач є законослухняним громадянином, до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Заявник не вживає алкогольні напої та будь-які наркотичні засоби, веде здоровий спосіб життя. Позивач не має жодних протипоказань щодо встановлення опіки над неповнолітніми дітьми.
Процесуальні дії у справі.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 листопада 2024 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (а.с.32).
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.55).
27 березня 2025 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Осипенко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, послався на обставини, викладені у позовній заяві. Просить задовольнити позовні вимоги. Додатково пояснив, що позивач офіційно працевлаштований. Позивач не звертався із позовом про позбавлення батьківських прав колишньої дружини відносно неповнолітнього сина, із позовом про стягнення аліментів позивач також не звертався, оскільки самостійсно має можливість утримувати неповнолітнього сина.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Г.Пелипас. в судове засідання не з`явилась, надала письмове клопотання, в якому зазначено, що у квітні 2024 року до служби у справах дітей міської ради надходила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, де вказане питання було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини та підготовлений відповідний висновок до суду. Зі слів ОСОБА_1 було з`ясовано, що ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_6 перебувають за кордоном, тому йому було визначено наступний графік спілкування з донькою, а саме: необмеженого спілкування поштовим зв`язком; спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , 2017 р.н. засобами телефонного, електронного зв`язку в суботу та середу кожного тижня з 16-00 до 18-00 години. Разом з тим, будь-яких підтверджуючих документів щодо перетинання кордону ОСОБА_2 та інших фактів щодо невиконання нею батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_1 до служби не надав та комісії не довів. Тому у разі, якщо мати дитини ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, а батько дитини не звернувся до суду щодо позбавлення її батьківських прав та ОСОБА_1 вважає, що він самостійно виховує та утримує сина, то це лише свідчить про виконання ним батьківських обов`язків відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України. Просить суд проводити розгляд справи без представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради. (а.с.35)
Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи без їх представника. (а.с.42)
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подавала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7 оберт-8)
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №806, зроблений Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с.9)
Згідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психіатричних речовин від 01.22.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має психіатричних показань для встановлення опіки. (а.с.9 оберт)
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 серпня 2008 року, актовий запис № 501 - розірваний. (а.с.10)

Згідно характеристики ОСОБА_3 , учня 7 класу приватного ліцею «Бейт Менахем Любавич», ОСОБА_8 виховується батьком, який приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участь у житті ліцею, забезпечує інтереси своєї дитини, створює умови для виховання та розвитку, проводить із сином вільний час. Щодня вранці проводжає сина до школи, стежить за його успішністю, допомагає йому із заняттями. Дитина проживає в добрих умовах і матеріально забезпечена, доглянута та охайно одягнена. ОСОБА_9 виявив себе як люблячий та турботливий тато. Мати ОСОБА_8 - ОСОБА_2 , не бере участі у шкільному житті сина, не відвідує шкільні заходи, не цікавиться шкільним життям сина. (а.с.11)

Згідно акту про проживання №385 від 27.05.2024 року, виданого КП КМР «Добробут», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним проживає та зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2022 року та по теперішній час, про що підтверджують сусіди. (а.с.11 оберт)

Згідно акту про не проживання №308 від 22.08.2023 року, виданого КП КМР «Добробут», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2021 року та по теперішній час, про що підтверджують сусіди. (а.с.12)

Платіжним інструкціями підтверджується факт сплати ОСОБА_1 грошових коштів за уроки англійської мови. (а.с.14)

Згідно довідки вчителя ОСОБА_10 репетиторські послуги з алгебри, геометрії, фізики у 2023 році були надані у кількості 70 уроків, на загальну вартість 21000 грн. (а.с.15)

Квитанцією до прибуткового касового ордеру від 08.02.2024 року підтверджується факт сплати ОСОБА_1 грошових коштів у фонд школи у розмірі 2100 грн. (а.с.15 оберт)

Згідно довідки №934 від 14.05.2024 року, студент ОСОБА_3 навчається у Малій Академії IT STEP, термін навчання з 13.10.2022 року по 12.10.2025 рік. (а.с.16)

Платіжним інструкціями підтверджується факт сплати ОСОБА_1 грошових коштів за навчання у Малій Академії IT STEP. (а.с.16 оберт -17)

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2024 року заява ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виконання та утримання дитини - залишена без розгляду. (а.с.22 оберт)

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_11 надав пояснення про те, що він товариш позивача, з ним спілкуєтьсчя майже кожного тижня. Тривалий час ОСОБА_1 самостійно виховує сина. Чому так сталося він не знає. Із дружиною ОСОБА_12 не проживає.

Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_13 надала пояснення про те, що знає родину ОСОБА_14 . Батько самостійно виховує сина, із дружиною він розлучився. Батько достатньо часу приділяє вихованню дитини. Де знахоиться мати, вони не знають.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Звернувшись до суду з позовом ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав посилався на те, що саме він здійснює догляд за сином, створив для нього належні побутові умови для проживання, займається його вихованням, керуючись забезпеченням інтересів дитини.

Вимоги позивача пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - батька, який самостійно виховує дитину.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Відповідно до частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22, провадження № 14-132цс23).

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом. Тому смерть, до прикладу, батька дитини є підставою для припинення його обов`язку утримувати дитину.

Згідно із частиною другою статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, відповідно до яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

СК України не встановлює підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.

Відповідно до частини першої статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

За таких обставин, на підставі належним чином оцінених доказів, суд приходить до висновку про те, що надані позивачем докази свідчать лише про проживання дитини разом з батьком, що сторонами не заперечується, однак жодним чином не підтверджують факт ухилення матері від участі у вихованні дитини.

Належних та допустимих доказів винної поведінки та ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено і позивачем не доведено.

Водночас судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, крім того суду не надані докази виїзду відповідачки за межі України.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Таких правових висновків дійшла ВП ВС у постанові від 11.09.2024р. по справі №201/5972/22.

Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність необхідних та достатніх умов для встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, встановлення факту одноосібного виховання дитини одним із батьків не може бути самостійною вимогою, а є однією з обставин, що встановлюється при розгляді спорів між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Осипенко Артем Валерійович, до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Дата складання повного тексту рішення 01.04.2025 року.

Суддя О.О. Лобарчук