ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1395/24

Провадження № 22-ц/820/829/25

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Демчук В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №681/1395/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2025 року (суддя Горщар А.Г.) у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», Банк) зазначало, що в порядку реалізації проекту monobank, 16 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16.08.2020 (далі - Договір). На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 35000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і станом на 27.08.2023 наявне прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (далі - Умови), відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк вказує, що 27.08.2023 направив відповідачці повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погашення суми заборгованості, проте відповідачка не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Зважаючи на викладене, АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 48392,03 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Заочним рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2025 року в задоволені позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, АТ «Універсал Банк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, Банк зазначає, що не дослідивши механізм отримання банківських послуг проекту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами та правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, суд дійшов помилкового висновку про не ознайомлення клієнта з такою процедурою.

Позивач вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт укладення між сторонами, у встановлений законом спосіб, Договору про надання банківських послуг, в тому числі, і погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, а також ознайомлення відповідачки з такими Умовами.

Крім того, АТ «Універсал Банк» посилається на те, що відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а тому і виникла заборгованість у розмірі 48392,03 грн.

Також, Банк звертає увагу суду на те, що відповідачкою було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки, остання надала свою згоду із змінами, доповненими до Договору від 16.08.2020.

Крім цього, як на підставу скасування оскаржуваного рішення суду, Банк посилається на те, що відповідачка не надала суду контррозрахунок суми заборгованості, а відтак відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану Банком суму заборгованості, яка підтверджена належними доказами.

Зважаючи на викладене, АТ «Універсал Банк» просить скасувати оскаржуване заочне рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16 серпня 2020 року між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за якою остання просила АТ «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок та встановити ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

За умовами пункту 1 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. Підписанням вказаного договору ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник Договору в мобільному додатку, підтвердила своє ознайомлення з умовами договору та укладення договору, зобов`язалася виконувати його умови.

Згідно пункту 3 анкети-заяви ОСОБА_1 просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць. Крім того, ОСОБА_1 беззастережно погодилася із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк зобов`язався повідомляти відповідачку шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток (а.с. 20).

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за Договором станом на 25.08.2024 заборгованість відповідачки складає 48392,03 грн, з яких: 48392,03 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.18-19).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, адже позивачем доказів видачі кредиту, його розміру, погодження строку його повернення суду не надано і факт отримання відповідачкою кредитних коштів не доведено належними та допустимим доказами. Районний суд виходив з того, що Банк на підтвердження достовірності розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , не надав банківських виписок з особового рахунку відповідачки, а наданий розрахунок заборгованості сам по собі не може бути належним та достатнім доказом, оскільки не містить посилань на картковий чи інший банківський рахунок, яким користувалася відповідачка та не підтверджує здійснення останньою фінансових операцій.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон №1734-VIII).

За змістом частини 2 статті 9 Закону №1734-VIII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

В силу статті 12 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 16.08.2020; копію Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank; копію Тарифів за Чорною карткою monobank; копію Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank; копію Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, розрахунок заборгованості станом на 25.08.2024 (а.с. 18-54).

Однак, копія анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 16 серпня 2020 року (а.с.20) містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність та не містить даних про розмір кредитних коштів. В анкеті-заяві та будь - яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, і відсутні відомості про те, що відповідачка отримала платіжну картку та строк її дії. Матеріали справи також не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідачки, яка картка їй була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором станом на 25.08.2024 заборгованість відповідачки складає 48392,03 грн, з яких: 48392,03 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Водночас, АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачці банківської картки, відкриття їй рахунку, а також виписки з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачкою банківською карткою, розмір отриманих коштів та наявність заборгованості за кредитом.

А відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

Крім того, зі змісту такого розрахунку не вбачається, ким і коли він складений, якою посадовою особою, не зазначено її посаду, прізвище, ім`я, по батькові.

Заразом, надані позивачем копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (а.с. 21-45), копія Тарифів (а.с. 46-48), копія Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 49-53), копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.54) визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Натомість, указані документи не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що долучені Банком копії Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» набрали чинності лише 27.11.2021, тоді як Анкету-заяву ОСОБА_1 підписала 16.08.2020.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві даних про умови кредитування та обрання відповідачкою певної банківської послуги, надані Банком копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», копія Тарифів, копія Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки названі документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про недоведеність факту укладення між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Договору про надання банківських послуг саме на умовах, що зазначені у позові, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та наданих сторонами доказах, адже районний суд в ухваленому рішенні навів відповідні мотиви та обґрунтування, з якими погоджується й апеляційна інстанція.

Доводи апеляційної скарги про те, що належними доказами підтверджено укладання кредитного договору та розмір заборгованості є голослівними та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 16.08.2020 не містить даних про розмір кредиту, строк кредитування та отримання кредитних коштів, що унеможливлює встановити отримання відповідачкою кредитних коштів і визначити наявність або відсутність кредитної заборгованості та її розмір.

Аргументи позивача про те, що факт ознайомлення відповідачки з вищенаведеними документами підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви відповідачка висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегія суддів не може визнати такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки предметом доведення у цій справі є факт отримання у Банку та використання відповідачкою грошових коштів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачка не надала доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, зокрема контррозрахунку, є вільним трактуванням позивачем положень процесуального закону, оскільки за цими приписами обов`язок суду перевірити докази, подані стороною на підтвердження позовних вимог та задовольнити позов, є лише у випадку доведення позивачем належними доказами своїх вимог.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд.

Оскільки, як вказувалося вище, докази, надані позивачем до суду першої інстанції, не підтверджують факту і розміру отримання відповідачкою кредиту, наявності кредитної заборгованості, тому доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є такими, що не заслуговують на увагу.

Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання арреllatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені статтею 141 ЦПК України, для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 27 березня 2025 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай