Провадження №2/752/1842/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі судді Кордюкова Ж.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Хобта Юрій Михайлович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2023 о 20:00 годині водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda Superb», д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Київська, 2, в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі -ДТП) було пошкоджено транспортний засіб «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/19175/23 від 15.01.2024, власник якого зазнав матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та його вина у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована за полісом №217116522 в ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з заявою про відшкодування завданих збитків.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , було проведено огляд автомобіля. Згідно ремонтної калькуляції №21-D/14/34 від 25.01.2024 (консультація № 21-D/14/34 від 25.01.2024) вартість відновлювального ремонту склала 19 558,64 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей - 0,7 склала 16 475,78 грн.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату страхового відшкодування за мінусом коефіцієнту зносу деталей та франшизи у розмірі 13 875,78 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 43540 від 12.02.2024, в межах ліміту передбаченого полісом № 217116522.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням ТДВ «СК «Альфа-Гарант» склала 5 682 грн. 86 коп.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки як різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту.

З метою досудового врегулювання спору 31.05.2024 відповідачу було направлено Акт (вимогу) про відшкодування шкоди, однак відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача завдані збитки у розмірі 5682, 86 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 9198 грн. та судовий збір.

02.08.2024 постановлено ухвалу про розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

31.10.2023 о 20:00 годині по вул. Київська, 2, в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області сталась ДТП за участю автомобіля «Skoda Superb», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Власником транспортного засобу «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/19175/23 від 15.01.2024.

Станом на 31.10.2023 цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з НОМЕР_1 , була застрахована за полісом №217116522 в ТДВ «СК «Альфа-Гарант»

За повідомленням ТДВ «СК «Альфа-Гарант» вартість відновлювального ремонту, завданого транспортному засобу «DAF XF 105.460», д.н.з НОМЕР_2 , становить 19558,64 грн., з ПДВ, коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 16475,78 грн. з ПДВ.

Згідно ремонтної калькуляції № 21-D/14/34 від 25.01.2024 вартість відновлюваного ремонту «DAF XF 105.460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , склала 19 558 грн.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 13875,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №43540 від 12 лютого 2024 року.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом першим частини другої статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Судом встановлено, що з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, в якій був пошкоджений автомобіль, власником якого є позивач.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля за розрахунком ТДВ «СК «Альфа-Гарант» становить 19558,64 грн. з ПДВ, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 16475,78 грн. з ПДВ.

ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 13875,78 грн. без ПДВ та з урахуванням зносу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Оскільки, до позову не надано доказів про проведення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля, то сума стягнення визначається без врахування ПДВ. Лише проведення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля у суб`єкта господарської діяльності, який є платником ПДВ, дає підстави для стягнення з винуватця ДТП на користь потерпілого всієї суми грошових коштів.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди без ПДВ і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить (19558,64 грн. - 20%) - 13875,78 грн. = 15646,21 грн. -13875,78 грн. = 1771,13 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в сумі 1771,13 грн., а тому позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 9198 грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані підтверджуючи документи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (31,17%) в розмірі 377,53 грн.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., що є співмірним із складністю справи, наданими адвокатом послугами ціною позову тощо.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 1771 (одна тисяча сімсот сімдесят сім) грн.31 коп., судовий збір в розмірі 377 (триста сімдесят сім) грн. 53 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення складене 27.03.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова