Справа № 369/5056/24
Провадження № 2/369/1966/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на малолітню дитину, при розгляді цивільної справи № 369/5056/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волча А.Я. від 26.03.2024 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

07.06.2024 року від відповідача за основним позовом ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на малолітню дитину.

Згідно з розпорядженням Керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. № 1654 від 18.10.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/5056/24 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2024 року справу № 369/5056/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру, прийнято до свого провадження судді Янченка А.В. та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши подану зустрічну позовну заяву, прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову та повернення позову позивачеві, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч.2 цієї норми зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч.3 ст.193 ЦПК Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У своїх постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Незважаючи на те, що, обидва позови містять посилання на вирішення питання щодо розміру аліментів на дитину, вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже суд доходить висновку, що в даному випадку об`єднання вимог за первісним та зустрічним позовами може ускладнити розгляд справи.

Отже, позовні вимоги первісного і зустрічного позову не взаємопов`язані між собою, оскільки вони ґрунтуються на різних підставах, мають різний предмет, і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю, задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову, вимоги за позовами не можуть зараховуватися, оскільки є різнорідними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що об`єднання в одне провадження вказаних позовів суперечитиме положенням ст.193 ЦПК України, та призведе до затягування розгляду справи по суті, а тому вказані позови можливо та доцільно розглядати окремо.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного (ч.2 ст.193 ЦПК), зустрічний позов підлягає поверненню позивачеві.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивача за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 193, 194, 197 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на малолітню дитину, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано: 26.03.2025 року.

Суддя А.В. Янченко