Справа № 461/1521/25
Провадження № 2-н/461/276/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року. м. Львів.

Суддя Галицького районного суду міста Львова Радченко В.Є., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуг,-

встановив:

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуг .

Згідно ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться у Сихівському районі м.Львова.

Таким чином, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Сихівський районний суд м.Львова.

П.9 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.163 - 166,258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані телекомунікаційні послуг.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Є. Радченко