Справа № 646/3301/24
№ провадження 2/646/58/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.25 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

за участю секретаря Григоренко І.Б.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/3301/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення компенсації за частку автомобілів, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просила в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за нею право власності наавтомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , за відповідачем ОСОБА_2 право власності на автомобілі марки MERCEDES-BENZ модель С 180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2015 року випуску, номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , стягнути з відповідача ОСОБА_2 компенсацію за 1/2 частку автомобілів в сумі 156003,82 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що з 09.03.2013 р. перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, але на час подачі позову сторони проживають окремо. В період шлюбу за спільні кошти були придбані автомобілі: марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, марки MERCEDES-BENZ модель С 180, марки HYUNDAI, модель ELANTRA,які були зареєстровані на ім`я відповідача. Автомобілями користувався тільки відповідач, оскільки вона не має водійських прав та керувати автомобілем не може. Кожному належить по 1/2 частки спірних автомобілів.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати автомобілі: марки MERCEDES-BENZ модель С 180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ; марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2015 року випуску, номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , спільною сумісною власністю подружжя, в порядку поділу майна визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, за ним - право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180. В обґрунтування позову зазначив, що дійсно з09.03.2013 р. він перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Він є пенсіонером за вислугою років та отримує відповідне пенсійне забезпечення. Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 протягом всього періоду шлюбу будь-якого доходу не мала. У 2020 р. ним за власні кошти придбано автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180, а у 2021 р. автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI. Автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA, хоча і був зареєстрований за позивачем за зустрічним позовом, фактично йому ніколи не належав, оскільки був придбаний його сином ОСОБА_2 за його особисті грошові кошти. Позивач за зустрічним позовом навіть не користується вказаним автомобілем, оскільки він фактично належить його сину ОСОБА_2 та перебуває у його повному володінні та користуванні. Саме син займався пошуком вказаного автомобіля, проводив переговори з його попереднім власником ОСОБА_5 , узгоджував дату укладення правочину, вчиняв інші дії, пов`язані з купівлею автомобіля. Однак, у зв`язку з тим, що син позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 є військовослужбовцем, він не мав можливості прибути в узгоджену з продавцем автомобіля дату для укладення правочину та перереєстрації автомобіля в сервісному центрі МВС, тому за проханням сина вказаний автомобіль вимушено було зареєстровано на його батька ОСОБА_2 . Позивач вважає, що доцільним у даному випадку буде наступний поділ спільного майна подружжя, а саме визнання за ним права власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180, а за ОСОБА_4 -на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI. Враховуючи те, що ринкова вартість вказаних автомобілів станом на дату розгляду даної справи є приблизно однаковою, поділ спільного майна подружжя у такому разі має відбуватися без стягнення будь-якої компенсації на користь жодної із сторін.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2015 року випуску, номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 . В обґрунтування позову зазначив, що з 09.03.2013 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який доводиться йому батьком, перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач ОСОБА_2 протягом всього періоду перебування у шлюбі з ОСОБА_4 мав постійний дохід, є пенсіонером за вислугою років та отримує відповідне пенсійне забезпечення. В свою чергу, ОСОБА_4 ніде не працювала, власного доходу не мала. У 2020 р. батьком позивача ОСОБА_2 за власні кошти було придбано автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180, а у 2021 р. автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI. Автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA хоча і був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 , але фактично йому ніколи не належав, оскільки був придбаний позивачем за його особисті грошові кошти, перебуває у його повному володінні та користуванні. У зв`язку з тим, що позивач є військовослужбовцем, він не мав можливості прибути в узгоджену з продавцем автомобіля дату для укладення правочину та перереєстрації автомобіля в сервісному центрі МВС. Отже, автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA, поділу не підлягає, позивач має гарантоване право на захист свого права власності шляхом пред`явлення даного позову про визнання за ним права власності на спірний автомобіль.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_1 вимоги, викладені в первісному позові, підтримала у повному обсязі і просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та позову ОСОБА_2 в зв`язку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 не визнали, доводи за зустрічним позовом підтримали, а також просили задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності наавтомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 визнали частково, а саме визнали вимоги про визнання за ОСОБА_4 право власності наавтомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, за відповідачем ОСОБА_2 - право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180, в іншій частині позовних вимог просили відмовити. Просили задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 , підтримали вимоги за позовом про визнання за ОСОБА_2 права власності наавтомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA.

Ухвалою суду від 29.03.2024 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.03.2024 р. заборонено відчуження ОСОБА_2 автомобілів марки MERCEDES-BENZ модель С 180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ; марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2015 року випуску, номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 .

Ухвалою суду від 17.12.2024 р. закрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 в частині визнання автомобіля марки HYUNDAI модель ELANTRA державний номер НОМЕР_6 спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_2 , представників сторін, свідка ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб, виданого 01.02.2024 р. третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 09.03.2013 р. зроблено відповідний актовий запис № 111.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до інформації регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 28.02.2024 р. за ОСОБА_2 зареєстровані автомобілі: марки MERCEDES-BENZ модель С180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_7 (з 13.05.2021 р.), марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 (з 28.02.2020 р.), марки HYUNDAI ELANTRA, 2015 року випуску номер кузову- НОМЕР_8 (з 22.06.2023 р.)

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, 2015 року випуску, номер кузову- НОМЕР_8 , убачається, що власником даного автомобіля є ОСОБА_5 з 22.09.2020 р.

Згідно повідомлення начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба Чийпеш Владислав Васильович є військовослужбовцем Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з вересня 2020 року. 22 червня 2023 року ОСОБА_2 знаходився у пункті постійної дислокації ХНУПС м. Харків, та виконував обов`язки згідно з посадою. Під час воєнного стану рішенням начальника університету введено казармене положення для усього особового складу університету, при якому обов`язково безвідлучне перебування особового складу в університеті із залучанням до цілодобового виконанням ними обов`язків по охороні та обороні військових об`єктів університету з можливістю відпочинку (сну), не менше ніж 4 годин на добу та постановкою на котлове забезпечення. Військовослужбовець може не виконувати свої посадові обов`язки лише під час знаходження у відпустці (або лікувальному закладі). 22 червня 2023 року майор ОСОБА_2 у відпустці або лікувальному закладі не перебував.

Відповідно до довідок про найбільш вірогідну ціну продажу рухомого майна, складених суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 , найбільш вірогідна мінімальна сума грошей, яку міг би отримати власник колісного транспортного засобу марки HYUNDAI, моделі ELANTRA, 2015 року випуску, номер кузову НОМЕР_9 , станом на 14.03.2024 року, складає 330 000,00 гривень, колісного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі СІ80, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , станом на 14.03.2024 року, складає 440 000,00 гривень, колісного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , станом на 14.03.2024 року, складає 450 000,00 гривень.

Згідно актів № № 06/06/2024, 07/06/2024 від 06.06.2024 р. про оцінку транспортних засобів, проведених суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , ринкова вартість автомобіля MERCEDES-BENZ модель С180, державний номер НОМЕР_4 на дату оцінки складає 315234,08 гривень, автомобіля MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, державний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає 333226,24 гривень.

З розписки від 02.06.2023 р. убачається, що ОСОБА_5 отримав готівку в розмірі 8400 євро та грошовий переказ на особисту карту у розмірі 4000 гривень за продаж належного йому транспортного засобу автомобіля HYUNDAI ELANTRA, державний номер НОМЕР_10 від ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/1 5-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами придбання спірного майна автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , автомобіля марки MERCEDES-BENZ модель С 180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 під час перебування у шлюбі позивачки ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 , а тому належність їм майна на праві спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтями 69, 70 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Звертаючись до суду з позовом про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, позивачка ОСОБА_4 просить визнати за нею право власності наавтомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, за відповідачем ОСОБА_2 - право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 в цій частині вимоги позивачки ОСОБА_4 визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки ОСОБА_2 в частині про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме визнати за нею право власності наавтомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, за відповідачем ОСОБА_2 - право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180.

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Вирішуючи вимоги позивачки ОСОБА_4 про поділ сумісного майна шляхом визнання за відповідачем ОСОБА_2 права власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA суд виходить з наступного.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він в червні 2023 р. продав свій транспортний засіб HYUNDAI, модель ELANTRA ОСОБА_2 . При зустрічі останній в якості завдатку сплатив йому 4000 гривень шляхом переказу на банківську карту. При переоформленні автомобіля був присутній батько ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_9 був зайнятий на службі. Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, з якого убачається, що власником даного автомобіля є ОСОБА_5 з 22.09.2020 р., розпискою від 02.06.2023 р. про отримання ОСОБА_5 грошових коштів за продаж належного йому транспортного засобу від ОСОБА_2 , інформацією регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 28.02.2024 р. про реєстрацію автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, 2015 року випуску номер кузову- НОМЕР_8 з 22.06.2023 р.. повідомленням начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про те, що 22 червня 2023 року ОСОБА_2 знаходився у пункті постійної дислокації ХНУПС м. Харків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що спірне нерухоме майно автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA хоча і набуто подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі, але у відповідності до статті 60 СК України відповідачем ОСОБА_2 спростовано поширення правового режиму спільного сумісного майна на автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Таким чином, наявні підстави для визнання права власності на спірний автомобіль HYUNDAI ELANTRA за позивачем ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 та позову ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При зменшенні розміру позовних вимог позивачка ОСОБА_4 зазначила, що погоджується з оцінкою спільного сумісного майна - MERCEDES-BENZ модель VITO 113 та MERCEDES-BENZ модель С 180, наданою відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 , а тому просить повернути зайве сплачений судовий збір у сумі 1207,69 гривень.

Але суд відмовляє у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, оскільки позивачка ОСОБА_4 не довела, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати в частині задоволених вимог позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підлягають відшкодуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенні в частині визнання впорядку поділу спільного майна права власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року, підлягає компенсації судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4500 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 137 ЦПК України передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 10000 гривень надано договір від 26.03.2024 р. про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 26.03.2024 р.

В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_4 , суд вважає необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь позивачки витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 7370 гривень.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 82, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення компенсації за частку автомобілів задовольнити частково.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжязадовольнити.

Визнати у порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель VITO 113 CDI, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ модель С 180, 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 у задоволенні відмовити.

Компенсувати ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4500 гривень, витрати, пов`язані з забезпеченням позову, у сумі 446,32 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7370 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA, 2015 року випуску, номер НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1650 гривень.

Компенсувати ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1650 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 25.03.2025 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 ,

позивач ОСОБА_2 ,АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Суддя: Т.М. Янцовська