Рішення

Іменем України

18 березня 2025 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Малярчука В.В.

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з відшкодуванням виплати у розмірі 69475,00 грн та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.11.2021 відповідач, керуючи автомобілем «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дубно допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка в отриманих тілесних ушкоджень померла. Обставини вищезазначеної ДТП встановлені та підтверджуються Витягом з ЄРДР кримінальному провадженні № 0000407; довідкою Національної полії про ДТП. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Про що свідчить відсутність інформації щодо страхування транспортного засобу, яким керував відповідач, в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулася з відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, на підставі п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 та ст. 27 Закону в редакції, яка діяла н момент ДТП МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 69475,00 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Розрахунок розміру відшкодування виплаченого потерпілій особі 69 475,00 грн. з яких: 16 900,00 грн. - витрати на поховання; 8725,00 грн. - витрати на поховання; 43 850,00 грн. - витрати на поховання. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, п.п. 38.2.1 та 38.2.5 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування отримало право подати регресний позов до відповідача. Станом на дату подання цієї позовної заяви, відповідачем не відшкодовано витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач подав до суду відзив, у якому заперечує щодо задоволення позову, про відшкодування шкоди з питань регресу, мотивуючи тим, що в обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 05.11.2021 року ОСОБА_1 , керував автомобілем «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 в місті Дубно допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки транспортний засіб лише був ввезений з-закордону і ще не встиг оформити страховий поліс. Позивачем на користь потерпілої особи було здійснено розрахунок розміру відшкодування у розмірі 69 475 грн, з яких 16900 грн - витрати на поховання; 8725 грн - виграти на поховання; 43850 г грн втрати на поховання. Однак у матеріалах справи відсутні підтвердження, які б обґрунтовували ці витрати, а відтак така відсутність унеможливлює визначення їх цільового призначення та законності включення до загальної суми відшкодування. У позовній заяві зазначено, що Моторним (транспортним) страховим бюро України було виконано покладений на нього Законом обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів' МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньої транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Згідно з частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За загальним правилом під правом регресу розуміється право особи, що відшкодувала шкоду, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого завдано шкоду. Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 року винесена заступником начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Єрмолаєвим А.В., відповідно до якої кримінальне провадження №0000407 від 05.11.2021 року за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України було закрите, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення. Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи із дослідженням обставин та механізму ДТП від 20 жовтня 2023 року №3069-Е, який викладений у вищенаведеній постанові про закриття кримінального провадження, в його діях, як водія автомобіля „«Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку зі скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Відтак зроблено висновок, що у даній дорожньо- транспортній пригоді відсутня вина водія та те, що пішохід ОСОБА_2 загинула, а кримінальна відповідальність за статтею 286 ККУ наступає за спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілого, тому при зазначених обставинах, відсутній склад кримінального правопорушення. Вважає, що закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення підтверджує його невинуватість. Відсутність вини в контексті кримінального провадження виключає відповідальність у цивільно-правовій площині, з цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Суд встановив, що 05.11.2021 відповідач, керуючи автомобілем «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Дубно допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка в отриманих тілесних ушкоджень померла. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Згідно Єдиного реєстру досудових розслідування за цим фактом було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке 05.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407.

На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була.

Згідно довідки № 756714 про дорожньо- транспортну пригоду

05.11.2021 року приблизно о 18 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Skoda» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кременецька, що в м. Дубно, Рівненської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , від отриманих травм померла.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Представник ОСОБА_3 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України заявою про виплату страхового відшкодування від 05.11.2021 року, у якій просила, що з урахуванням наданих до даної заяви на виплату документів, виплатити страхове відшкодування пов`язане із витратами на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника в сумі 43850 грн.

Представник ОСОБА_3 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України заявою про долучення документів на виплату страхового відшкодування від 05.11.2021 року, у якій просила, долучити оригінал товарного чеку витрати на поховання сумі 8725 грн.

Представник ОСОБА_3 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України заявою про долучення документів на виплату страхового відшкодування від 05.11.2021 року, у якій просила, долучити оригінал товарного чеку витрати на поховання сумі 16900 грн.

На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджує інформація з бази МТСБУ від 05.11.2021 року.

Згідно наказів Моторного (транспортного) страхового бюро України (справа № 81780) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано : сплатити на рахунок отримувача грошові кошти в сумі 16900 грн., 8725 грн., 43850 грн.(а.с. 21-23).

Згідно довідок Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1, від 08.05.2023 року № 2 від 17.07.2023 року, № 3 від 25.07.2023 року грошові кошти виплачені сумі 16900 грн., 8725 грн., 43850 грн. на поховання.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 69475 грн.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України "Про страхування встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно постанови заступника начальника слідчого відділення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 року кримінальне провадження № 0000407 від 05.11.2021 року за ч. 2 ст. 286 КК України закрити, у зв`язку з відсутністю складу кримінального провадження.

Як вбачається із постанови заступника начальника слідчого відділення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження від 30.11.2023 року оцінка дій пішохода ОСОБА_2 не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому виходить за межі компетенції експерта-автотехніка в зв`язку з чим може бути здійсненна органами слідства суду самостійно, відповідно до вимого розділу 4 «Права та обов`язки пішоходів» Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_1 , не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного екстреного гальмування.

В діях водія автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина що об`єктивна видимість пішохода ОСОБА_2 , яка із-за задньої частини зустрічного транспортного засобу виходила на смугу руху автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , наставала з такої віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного суду від 29.06.2022 року справа № 477/874/19 провадження № 14-24цс21 суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, обов`язок із відшкодування завданої позивачці моральної шкоди слід розділити тільки між страхувальником, вину якого суд встановив, і страховиком, який зобов`язаний виплатити страхове відшкодування у межах страхової суми. Апеляційний суд теж вважав необґрунтованим твердження про відповідальність за шкоду, завдану третій особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох власників транспортних засобів. Велика Палата Верховного Суду загалом із наведеним висновком погоджується, але не тому, що суди не встановили вини водія автомобіля, в якому їхала позивачка, у спричиненні ДТП і завданні шкоди, а тому, що не встановили у його діях ознак неправомірної поведінки під час керування автомобілем і зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачці шкодою.

Відповідно до вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 загинула, однак в діях водія автомобіля «Skoda» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається, що згідно положень пункту 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключає виплату страхового відшкодування та відповідно відшкодування шкоди в порядку регресу.

На підставі ст.ст.979, 1166, 1187 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 142, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Теребовлянський районний суд.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий суддя В.В. Малярчук