РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року. м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Володимирського району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Оваднівської сільської ради Володимирського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3, 38 га для ведення особистого селянського господарства у селі Сусваль Володимирського району Волинської області, що належали її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що крім неї право на спадщину мав її брат ОСОБА_3 , проте в установленому порядку відмовився від прийняття спадщини. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вказав на можливість вирішення цього спору виключно в судовому порядку.

Ухвалою від 03.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, від Оваднівської сільської ради надійшла заява про визнання позову з проханням розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок позивачем долучено до позову копії витягу № 26379333 від 10.06.2010 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право власності від 26.10.2010, виданого сільським головою села Овадне, будинкової книги № 0146335, державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 019739, згідно змісту яких ОСОБА_2 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 3,38 га для ведення особистого селянського господарства у селі Сусваль Володимирського району Волинської області.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 219 від 03.08.2021, у відповідності із записами в по господарській книзі № 2 по селу Сусваль ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала у будинку АДРЕСА_1 , була головою цього селянського двору. На день її смерті за цією адресою з нею була зареєстрована і проживала її дочка ОСОБА_1 , яка проживає і зареєстрована на даний час. Від ОСОБА_2 посвідчений заповіт у виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради 25.03.2011, зареєстровано у реєстрі за № 32. Спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Матеріалами витребуваної у Володимирській державній нотаріальній конторі Волинської області спадкової справи № 370/2020 по смерті ОСОБА_2 встановлено, що за життя вона залишила заповіт, посвідчений у виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради 25.03.2011, зареєстровано у реєстрі за № 32, за містом якого земельну ділянку площею 3,38 га для ведення особистого селянського господарства у селі Сусваль Володимирського району Волинської області заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі.

На підставі положень ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 підтверджено, що позивач ОСОБА_4 є дочкою померлої ОСОБА_2 , а отже спадкоємцем за законом першої черги.

Оскільки позивач постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, отже з підстав, передбачених ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Матеріали спадкової справи № 370/2020 містять заяву позивача ОСОБА_1 від 12.10.2020 про прийняття спадщини.

Разом з тим нотаріусом встановлено право ОСОБА_3 (сина спадкоємця, брата позивача) на спадщину, проте від її прийняття він відмовився про що подав нотаріусу відповідну заяву від 12.10.2020.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_2 не встановлено.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої своєї матері ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Спадкування земельної ділянки відбулось за заповітом, а житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Згідно листа державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1337/01-16 від 13.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та роз`яснено право вирішення даного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої матері ОСОБА_2 , а відтак має право на спадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування після смерті матері права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст. ст.12, 13, 81, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Володимирського району про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 3,38 га для ведення особистого селянського господарства у селі Сусваль на території Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області, згідно державного акту серії ВЛ № 019739, який вона успадкувала в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимир-Волинського міського суду Ігор ВІТЕР