справа № 489/630/25 провадження №2/489/1288/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У січні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 497191-КС-004 про надання кредиту від 28.07.2024, що становить 246780,01 грн. та судові судовий збір в сумі 2961,36 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 28.07.2024 між сторонами в електронній формі було укладено кредитний договір №497191-КС-004 , відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 75000,00 грн., який зобов`язалася повернути, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Через неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 246780,01 грн., яка складається із 73274,80 грн. суми прострочених платежів по кредиту, 165566,21 грн. прострочених платежів по процентам та 7939,00 грн. комісії.

Посилаючись на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 28.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Бізнес Позика» із Пропозицією (оферта) укласти Договір № 497191-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), в якій пропонувала надати їй кредит в розмірі 75000,00 грн. строком на 24 тижні зі сплатою стандартної процентної ставки за кредитом в день 1,50000000, фіксована та зниженої процентної ставки за кредитом в день 1,15012667, фіксована, і сплатою комісії в розмірі 11250,00 грн.

28.07.2024 між сторонами було укладено Договір № 497191-КС-004 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) на вказаних у оферті умовах.

Підпунктом 3.2.3 пункту 3.1 договору сторони узгодили графік платежів.

Кредитний договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Візуальною формою послідовності дій Клієнта ОСОБА_1 (дані про яку містять: РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту) позивач підтвердив послідовність дій Товариства та клієнта в ІТС від початку входу ОСОБА_1 шляхом використання мобільного телефону для ідентифікації в ІТС та входження в особистий кабінет, перевірки Товариством статусу клієнта, надання клієнтом необхідної інформації для формування Товариством належної пропозиції клієнту, відправлення клієнту на номер мобільного телефону смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-4513 для підписання паспорту споживчого кредиту, ознайомлення та підписання клієнтом одноразовим ідентифікатором паспорта споживчого кредиту, направлення клієнту оферти, які містить істотні умови договору, направлення в смс-повідомленні на номер клієнта одноразового ідентифікатора UA-3430, ознайомлення клієнта з офертою та підписання договору одноразовим ідентифікатора UA-3430 до відображення документів у особистому кабінеті, що включає розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного договору, Правила кредитування в цілодобовому онлайн доступу.

Згідно Анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/) від 15.01.2025, анкета містить відомості про позичальника ОСОБА_1 , зокрема, адресу її реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Богородськ Горківської області росія, паспортні дані та інформацію стосовно бажаного кредиту із зазначенням номера банківської картки для перерахування коштів: НОМЕР_2 .

Крім того, з доданих до позову фото вбачається, що при оформленні кредитного договору для ідентифікації відповідач здійснювала своє фото з відображенням паспортного документу та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, які відповідають даним її анкети.

Виконання зобов`язань за договором з перерахування відповідачу кредиту позивач підтвердив інформаційною довідкою ТОВ «Платтежі Онлайн» від 21.01.2025, згідно якої 75000,00 грн. були перераховані 28.07.2024 на номер платіжної картки MONOBANK НОМЕР_3 .

Зарахування кредитних коштів в розмірі 75000,00 грн. 28.07.2024 підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» від 18.02.2025 про емітовану в банку карту № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 та випискою з рахунку останньої за період 28.07.2024 12.01.2025.

Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу на вказаний нею картковий рахунок, грошові кошти у розмірі 75000,00 грн..

Згідно розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів, станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 246780,01 грн., яка складається із 73274,80 грн. суми прострочених платежів по кредиту, 165566,21 грн. прострочених платежів по процентам та 7939,00 грн. комісії.

Із позову вбачається, що на день звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасила.

Правове обґрунтування та мотиви суду.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в частині першій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд приходить до висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання відповідачем, яка здійснила процедуру ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» в ІТС позивача, грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та неналежне не виконання останньою свого обов`язку із своєчасного поверненню кредитних коштів.

У зв`язку з наведеним, враховуючи відсутність доказів які б спростовували вказану позивачем заборгованість відповідача по кредитному договору, позов підлягає задоволенню в розмірі, підтвердженому розрахунком позивача.

Так як позовні вимоги задоволено повністю та звернення позивача до суду було через «Електронний суд», на підставі частини першої статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2961,36 грн., сплата якого підтверджується платіжною інструкцією № 2041 від 24.01.2025.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 497191-КС-004 про надання кредиту від 28.07.2024 в загальному розмірі 246780,01 грн. (двісті сорок шість тисяч сімсот вісімдесят гривень 01 коп.) та судовий збір в сумі 2961,36грн. (дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна гривня 36 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» , , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 26.03.2025.

Суддя І.В.Коваленко