Провадження № 22-ц/812/482/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 березня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М.,Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.

за участі відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_2 ,

подану адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною

на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 лютого 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Цурканом Р.С., повний текст рішення складено того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 20 грудня 2022 року судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/3582/22 стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 листопада 2022 року.

Постановою Веселинівського відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області від 27 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів. Наразі виконавче провадження знаходиться на виконанні у Заводському відділі ДВС м. Миколаєва.

Проте відповідач належним чином не виконує зобов`язання щодо сплати аліментів, у зв`язку із чим, станом на 16 вересня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 140 781, 41 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця від 04 жовтня 2024 року.

Вона зі свого боку вживає всіх заходів щодо повноцінного життя дитини, її духовного та всебічного розвитку, утримання, навчання, лікування та розвитку здібностей дитини.

Згідно розрахунку пеня за період з 01 листопада 2022 року по 16 вересня 2024 року на заборгованість відповідача по сплаті аліментів нарахована і становить 145 673,84 грн.

Посилаючись на викладене та з врахуванням вимог статті 196 СК України, позивач просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 140 781,41 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виснував, що з розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця від 25 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснювались періодичні сплати заборгованості, що представником позивача не враховано при розрахунку пені. Фактично розрахунок пені по аліментам, що зроблений представником позивача, не містить та не враховує даних щодо сплати заборгованості відповідачем. У зв`язку із чим, розрахунок є неправильним. При цьому, позовні вимоги ґрунтуються на конкретному розрахунку. Тому, позов не підлягає задоволенню, як необґрунтований.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , діючи через адвоката Родіонову В.Є. не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та вважає його протиправним та необґрунтованим, таким, що порушує права дитини та її право на утримання, а тому просила про його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Так, вказувала, що в даному випадку при розрахунку пені застосовано електронний калькулятор розрахунку онлайн, в який внесено всі вихідні дані, в тому числі й дати часткового погашення заборгованості. Оскільки виконавцем не зазначеної точної дати внесення грошових кошів, в розрахунок бралося перше число місяця, що є на користь відповідача, оскільки погашення могло відбуватися й в останній день місяця.

Розраховуючи заборгованість, автоматичним калькулятором зазначено в таблиці залишок заборгованості після часткового погашення, що не враховано судом.

Відмовляючи в задоволенні рішення, суд першої інстанції не зазначив конкретні місяці та суми які не було враховано позивачем, обмежившись загальними фразами, що свідчить про поверхневе ознайомлення із матеріалами справи.

Крім того, у разі дійсно певних неточностей розрахунку, суд не обмежений в частковому задоволенні позову на підставі проведеного судом розрахунку пені.

Позивач, так само як і суддя, не є фахівцем в області економіки та може допустити помилки в розрахунку, разом з тим, це не може бути підставою, для обмеження судом соціальних прав дитини на стягнення пені з батька, який нехтує батьківським обов`язком щодо утримання своєї дитини.

Така відмова суду, суперечить нормам діючого національного законодавства, обмежує права дитини, гарантовані Європейською конвенцією з прав дитини.

Правом на подачу відзиву відповідач не скористався.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлена належним чином. При подачі апеляційної скарги представник позивача просила розглядати справу без їх участі.

У судовому засіаднні відповідач апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

20 грудня 2022 року судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/3582/22 стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 листопада 2022 року.

27 лютого 2023 року постановою державного виконавця Веселинівського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №71142241 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 10 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 свої зобов`язання по сплату аліментів виконує неналежним чином.

Із розрахунку заборгованості по аліментам старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 у листопаді - грудні 2022 року, січні - травні 2023 року, квітні, червні, серпні та вересні 2024 року аліменти взагалі не сплачував. У червні 2023 року ним сплачено 8391 грн. З липня 2023 року по лютий 2024 року включно частково сплачувалися аліменти у розмірі по 1500 грн. за кожен місяць, а в березні, травні та липні 2024 року ним сплачено по 1600 грн. за кожен місяць.

За такого, станом на 16 вересня 2024 року заборгованість по сплаті аліментів за період з 10 листопада 2022 року по 16 вересня 2024 року складає 140 781,41 грн.( а.с.9-10).

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позивач розрахувала розмір неустойки (пені) станом на 30 листопада 2024 року, застосувавши електронний калькулятор розрахунку онлайн, в який внесені всі вихідні дані, в тому числі й дати часткового погашення заборгованості. Розмір пені за прострочення сплати аліментів склав 145 673 грн.84 коп. З врахуванням вимог частини 1 статті 196 СК України стягненню підлягає 140 781,41 коп., що відповідає100 відсоткам заборгованості, розрахованої державним виконавцем.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виснував, що розрахунок пені за простречення сплати аліментів є неправильним, оскільки з розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця від 25 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснювались періодичні сплати заборгованості, що представником позивача не враховано при розрахунку пені.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суди застосували саме таке правило та реалізували своє право щодо розміру пені, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та здійснивши їх правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Окрім того, відповідальність платника аліментів за їх прострочення обмежується 100 відсотками заборгованості за аліментами, що узгоджуються з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 569/14819/19.

Більш того, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Вказаний висновок підтверджується наступним.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною 1 статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 ).

У постанові в справі № 362/4462/16-ц (провадження № 61-10968св19) від 20 липня 2020 року Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступного висновку: "…відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника".

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч зазначеним вище вимогам відповідач не надав жодного доказу на спростування наявності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

З огляду на обставини цієї справи підстав вважати відповідача невинуватим у несвоєчасній сплаті аліментів та виникненні заборгованості по аліментам у суду апеляційної інстанції немає.

Відтак позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Сторони дії державного виконавця щодо обчислення та нарахування заборгованості по сплаті аліментів не оскаржували, з позовом щодо визначення розміру заборгованості по аліментам не зверталися, а тому колегія суддів виходить із розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем.

Колегія суддів приймає до уваги, що державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментам проведено за період з 10 листопада 2022 року та по час набрання чинності рішенням Заводського районного суду у справі № 487/2933/24 від 13 серпня 2023 року, яким зменшено розмір аліментів, який стягується за судовим наказом від 20 грудня 2022 року у справі №487/3582/22 до 1/6 частки заробітку( доходу) платника аліментів, а розрахунок пені на визначену суму заборгованості станом на 30 листопада 2024 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову належним чином не перевірив наданий позивачем розрахунок пені, який проведено із застосуванням електронного калькулятора розрахунку онлайн та містить всі вихідні дані, в тому числі і дати часткового погашення заборгованості, та не навів свій розрахунку пені ( порядокпроведення розрахунку зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.), хоча зобов`язаний був це зробити, безпідставно констатував, що наданий позивачем розрахунок пені є неправильним.

Отже, розмір неустойки (пені) відповідача за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становитиме:

за листопад 2022 року:

854,33 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі) х 1% х 182 (01.12.22 - 31.05.23, сплачено у червні 2023 року із суми 8391 грн.) = 1554.88 грн.;

за грудень 2022 року:

1281,50 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі) х 1% х 151 (01.01.23-31.05.23, сплачено у червні 2023 року) = 1935,06 грн.;

за січень 2023 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі) х 1% х 120 (01.02.23 - 31.05.23, сплачено у червні 2023 року) = 4509,90 грн.;

за лютий 2023 року:

3758, 25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, визначеному судом) х 1% х 92 (01.03.23 31.05.23, у червні сплачено 2496,92 грн, залишок становить 1261,92 грн.) = 3457,59 грн.;

1261,13 (сплачено у липні) х1%х 30 (01.06.23 30.06.23) =378,34.

за березень 2023 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі) х 1% х 91 (01.04.23 30.06.23) = 3420 грн.; сплачено у липні 2023 року - 238,08 грн., залишок становить 3520,17 грн.;

3520,17 грн (сплачено у серпні 2023 року - 1500 грн, залишок 2020,17 грн) х1%х 31 =1091,25 грн.;

2020,17 грн. (сплачено у вересні 2023 року - 1500 грн, залишок 520,17) х1%х31= 626,25 грн.; 520,17 грн (сплачено у жовтні 520,17) х1%х30=156,05 грн.

за квітень 2023 року:

3758,25грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі, х 1% х 153 днів (01.05.23-30.09.23), сплачено частково у жовтні 2023 року - 979,83 грн.) = 5750,12 грн.;

2778,42 (сплачено у листопаді 2023 року - 1500 грн, залишок 1278,42 грн) х 1%х31=861,31 грн.;

1278,42 (сплачено у грудні 2023 року - 1278,42) х 1% х 30 = 383,52 грн.

за травень 2023 року:

2320,97 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 183 (01.06.23 30.11.23, сплачено частково у грудні 2023 року - 221,58) днів= 4247,37 грн.;

2099,39 грн. (сплачено у січні 2024 року - 1500 грн, залишок 599,39 грн.) х 1% х 31 = 650,81 грн.;

599,39 грн. (сплачено у лютому 2024 року) х 1% х31 = 185,81 грн.

за червень 2023 року:

2320,97 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 215 днів (01.07.23 по 31.01.24, сплачено частково у лютому 2024 року - 900,61 грн.) = 4990,08 грн.;

1420,36 грн. (01.01.23 по 29.02.24 (сплачено у березні 2024 року) х1% х 29=411,90 грн.

за липень 2023 року:

16035,91 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х1% х 213дні (01.08.23 29.02.24, сплачено частково у березні 2024 року 179,64) = 37042,95 грн.;

15856,27 грн. (сплачено у травні 2024 року 1600 грн, залишок 14 256,27 грн.)х1% х 61 дні =9627,32 грн.;

14256,27 грн. (сплачено у липні 2024 року 1600 грн., залишок 12656,27 грн.) х1%х61дні =8696,32 грн.;

12656,27 грн. х1% х 488 дні (01 серпня 2023 року по 30 листопада 2024 року) = 61762.60 грн.

за серпень 2023 року:

16035,65 (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 457 дні (01.09.23-30.11.24) = 73282.92 грн.

за вересень 2023 року:

16035,65 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 427 дні (01.10.23 30.11.24) = 68472,22 грн.

за жовтень 2023 року:

21327,83 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 396 днів (01.11.23 30.11.24) =84458.20 грн.

за листопад 2023 року:

21327,83 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 366 дні (01.12.23 30.11.24) = 78059.85 грн.

за грудень 2023 року:

21327,83 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 335 дні (01.01.24 30.11.24) = 71448.23 грн.

за січень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 304 дні (01.02.24 30.11.24) =11425.08 грн.

за лютий 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 275 дні (01.03.24 30.11.24) = 10335.18 грн.

за березень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 244 дні (01.04.24 30.11.24) = 9170.13 грн.

за квітень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 214 дні (01.05.24 30.11.24) = 8042.65 грн.

за травень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 183 дні (01.06.24 30.11.24) = 6877.59 грн.

за червень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х153 дні (01.07.24 30.11.24) = 5750.12 грн.

за липень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 122 дні (01.08.24 30.11.24) = 4585.06 грн.

за серпень 2024 року:

3758,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 91день (01.09.24 30.11.24) = 3420.00 грн.

за вересень 2024 року:

2004,40 грн.(заборгованість зі сплати аліментів у місячному розмірі х 1% х 61 день (01.10.24 - 30.11.24) =1222.68 грн.

Всього розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 545505,56 грн.

Натомість, сукупний розмір заборгованості за аліментами станом на 16 вересня 2024 року, на яку нараховувалася пеня, складає 140781.41 грн.

Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі такої заборгованості, тобто 140781.41 грн., про що і просила позивач у позові.

Зважаючи на те, що саме з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за судовим рішенням виникла заборгованість по сплаті аліментів, він у добровільному порядку не вжив заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він мав об`єктивні перешкоди для своєчасної сплати аліментів, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів, за період з листопада 2022 року по 30 листопада 2024 року, розмір якої, у відповідності до статті 196 СК України, не може перевищувати 100% заборгованості за аліментам, тобто 140781 грн.41 коп.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та неправильно застосовані норми матеріального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених позивачем вимог.

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Тому на відповідача покладається судовий збір в розмірі 3519 грн. 53 коп. за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій, який підлягає стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною, задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 140 781 (сто сорок тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3519 (три тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 53 коп. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.