Справа № 349/1885/24
Провадження № 22-ц/4808/423/25
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринчишин Ігор Ярославович на рішення Рогатинського районного суду від 23 січня 2025 року, в складі судді Могили Р.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 02 березня 1999 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому в них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Рогатинського районного суду від 28 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

На підставі рішення Рогатинського районного суду від 22 квітня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 2 500,00 грн.

Зазначає, що визначений розмір аліментів не забезпечує належного рівня утримання сина, який здобуває вищу освіту, навчається на денній формі навчання, а також має проблеми із здоров`ям.

Відповідач ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки постійно проживає та працює у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії. На підставі викладеного просила збільшити розмір аліментів до 8 000,00 грн.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 8000 грн.

Рішенням Рогатинського районного суду від 23 січня 2025 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рогатинського районного суду від 22 квітня 2019 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Припинено стягнення аліментів по виконавчому листу, виданому на виконання рішення Рогатинського районного суду від 22 квітня 2019 року в справі №349/547/19.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 757,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Гринчишин І.Я. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в збільшеному розмірі.

Відповідач з об`єктивних причин не має можливості сплачувати в користь позивачки аліменти на утримання спільного сина в розмірі 5 000,00 грн.

Зазначив, що позивачкою не надано підтверджень щодо витрат на лікування сина, не надано доказів отримання доходу відповідача за кордоном.

Представник апелянта зазначив, що єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія яка становить 14000 грн, а тому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі не має можливості.

Крім того, в серпні 2024 року відповідачем було повністю оплачено вартість навчання сина у вищому навчальному закладі за поточний навчальний рік шляхом переказу відповідних коштів.

Зазначив, що у відповідності до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ..

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги його законності не спростовують.

Зазначила, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач є пенсіонером за вислугу років, щомісячно отримує пенсію в розмірі приблизно 14 000,00 грн, тривалий час проживає за кордоном, в серпні 2024 року сплатив аліменти в сумі, що значно перевищує розмір, який був встановлений рішенням суду, а відтак суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3 в збільшеному розмірі, а саме 5 000,00 грн, що буде у повній мірі відповідати вимогам розумності і справедливості.

Вважає, що суд у повній мірі та належно дослідив усі докази по справі, правильно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 182 Сімейного кодексу України до спірних правовідносин та при цьому не порушив норми процесуального права.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою доведено зміну її майнового стану, а відтак вказані обставини є підставою для зміни раніше визначеного розміру, оскільки такий не забезпечує гармонійного розвитку дитини.

З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 02 березня 1999 року у виконавчому комітеті Радчанської сільської ради Тисменицького району.

За час перебування в шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2007 року (а.с.8)

Рішенням Рогатинського районного суду від 28 січня 2019 року, шлюб між сторонами розірвано ( а.с.5 ).

Рішенням Рогатинського районного суду від 22 квітня 2019 року, присуджено щомісячно стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11).

Судове рішення перебуває на виконанні у державній виконавчій службі, де в серпні 2024 року боржник сплатив аліменти в сумі, що значно перевищує розмір, який був встановлений рішенням суду, зокрема 07 серпня 2024 року перерахував - 6 000,00 грн, 08 серпня 2024 року - 10 180,65 грн та 09 серпня 2024 року - 10 243,65 грн. З копії виписки по картковому рахунку позивачки встановлено, що кошти відповідач перераховував із м. Лондона ( а.с.12-15 ).

Згідно довідки від 09 вересня 2024 року № 06-11/09-13/2653, виданої деканом факультету іноземних мов Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника та копією договору про навчання №090/06-11-с-0 від 01 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на першому курсі, здобуває освіту за освітньою програмою «Англійська мова і література та друга іноземна мова», освітнього рівня «бакалавр», денної, контрактної форми навчання ( а.с.20,22 ).

Згідно копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника №090/06-11-с-ф від 01 вересня 2024 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 138 800,00 грн (а.с. 21).

Згідно довідки від 22 листопада 2023 року, виданої лікарем-оториноларингологом клініки «Франкомед», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: «викривлення носової перегородки з частковим порушенням функції носового дихання. Симптоматичні періодичні носові кровотечі з зони Кісельбаха. Хронічний катаральний фарингіт. Рекурентний тонзиліт» (а.с. 16). Також встановлено діагноз: «міопія слабкого ступеня обох очей з астигматизмом», що підтверджується копією довідки медичного офтальмологічного центру від 17 січня 2024 року (а.с.17- 19).

Неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Рогатинської територіальної громади та копією довідки Центру надання адміністративних послуг Рогатинської міської ради від 29 жовтня 2024 року ( а.с.6-10,30 ).

Відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ( а.с. 70).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

За приписами ч. 1,2 ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина з 2500 грн до 8000 грн, позивачка ОСОБА_5 посилалася на те, що матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він отримуючи пенсію у розмірі 14 000 грн, та окрім того постійно проживає та працює у Сполученому Королівстві Великої Британії, на підтвердження чого надала копію виписки по її картковому рахунку, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснив перерахунок коштів на рахунок позивачки 07.08.2024 2563,91 грн, 08.08.2024 -10180,65 грн та 09.08.2024 - 10243,65 грн. року Вказані кошти відповідач перерахував із м. Лондона ( а.с.12-15 ).

Вказані обставини відповідачем жодним чином не спростовані, тобто факт свого перебування у Сполученому Королівстві Великої Британіївідповідач не заперечив.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не надано підтверджуючих документів на лікування сина, оскільки посилання позивачки про те, що син має захворювання та спостерігається лікарем-оториноларингологом та лікарем офтальмологом як підставу для збільшення розміру аліментів судом першої інстанції не взято до уваги, судом правильно зазначено, що вказані обставини можуть бути підставою для стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання судом першої інстанції положень ст. 198, 199 СК України про те, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати є необґрунтованими, оскільки у даній справі суд постановив рішення про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття, у відповідності до положень ст. 192 СК України, у той час як норми ст.ст. 198, 199 СК України регулюють питання стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду та не містять підстав для зміни чи скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринчишин І.Я., слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гринчишин Ігор Ярославович залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду від 23 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин