Справа № 683/2529/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бондарчук Л.А.,

секретаря Поважнюк Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Новачука Л.П.

представника відповідача адвоката Козака І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/2529/24,2/683/56/2025 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Богданна» про стягнення заборгованості по сплаті за оренду землі та моральної шкоди,

встановив:

06 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФГ «Богданна» про стягнення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку, посилаючись на те, що 29 січня 2008 року між його дідом ОСОБА_2 та ФГ «Богданна» було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:023:0086 площею 2,46 га. строком на 15 років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті спадкове майно було успадковане позивачем. ФГ «Богданна» до 2017 року здійснювало сплату орендної плати, однак з 2018 року перестало виконувати взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за період з 2017 року по 2022 рік в сумі 40 000 грн. Оскільки відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання, позивач просить відповідно до ст.625 ЦК України на виниклу заборгованість стягнути з ФГ «Богданна» інфляційні втрати та 3 відсотка річних в сумі 3 773,20грн. Також позивач вважає, що неправомірними діями ФГ «Богданна» йому було завдано моральної шкоди, розмір якої він визначив у сумі 50000 грн. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, не заперечивши існування договірних відносин з позивачем, не погодився із розміром заборгованості, вказав, що доказів того, що розмір орендної плати за користування землею, переглядався, у справі не міститься, в договорі оренди землі вказаний розмір орендної плати 507 грн на рік, а враховуючи, що позивачу належать 5/6 ділянки, то сума яка підлягає стягненню з ФГ «Богданна» становить 2112,50 грн. Позивач доказів того, що до нього перейшло право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 відповідачу не надавав, у зв`язку із чим підстави для виплати коштів за оренду земельної ділянки ОСОБА_1 були відсутні. Відомості про те, що ОСОБА_1 став власником орендованої земельної ділянки стали відомі тільки під час розгляду справи у суді. Вважає, що з огляду на встановлені обставини, підстави для задоволенні інших вимог відсутні.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні і що не заперечується іншими учасниками справи 20 грудня 2007 року між Фермерським господарством «Богданна» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, загальною площею 2,46 га. строком на 15 років, у цьому ж договорі було визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 25341 грн 63 коп., розмір орендної плати становить 507 грн.

Крім вищезазначеного, вказане підтверджується і відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №2122/291-23 від 19 жовтня 2023 року, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:023:0086 перебувала в оренді ФГ «Богданна» з 29 січня 2008 року строком на 15 років.

На час розгляду справи договір оренди землі припинив свою дію, що визнали обидві сторони.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 08 червня 2016 року у справі №683/8882/16-ц за ОСОБА_1 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частини земельної ділянки площею 2,46 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності серії ЯГ №139985. Зазначене рішення набрало законної сили 22 червня 2016 року.

27 червня 2017 року за ОСОБА_1 , було зареєстровано право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :07:023:0149 загальною площею 2,0528 га. на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду у справі №№683/8882/16-ц.

Земельна ділянка із кадастровим номером №:07:023:0149 була утворена шляхом поділу земельної ділянки :07:023:0086 загальною площею 2,46 га. на дві земельних ділянки, загальною площею 2,0528 га. та 0,4105 га., що підтверджується відповідними кадастровими планами земельних ділянок, що містяться у справі.

11 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Фермерського господарства «Богданна» із заявою, в якій просив надати копію договору оренду, укладеного 29 січня 2008 року, до заяви було додано копію заповіту та копію паспорта заявника. Заява була вручена адресату 19 грудня 2023 року.

12 березня 2024 року до ФГ «Богданна» було направлено адвокатський запит №038/1 в якому була викладена вимога про надання другого примірника або копії договору оренди земельної ділянки та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До вказаного запиту було долучено ордер про надання правової допомоги та копія свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю. Запит було вручено адресату 19 березня 2024 року.

22 травня 2024 року позивачем до ФГ «Богданна» було направлено попередження про те, що документи на адвокатський запит від 12 березня 2024 року надані не були, кошти із орендної плати за 2017-2024 роки виплачені не були, у зв`язку із чим, до суду буде поданий позов. Вказаний лист було вручено адресату 28 травня 2024 року.

Зазначені звернення ОСОБА_1 та його представника були залишені ФГ «Богданна» без задоволення.

Аналізуючи, встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за необхідне вказати на наступне: існування договірних відносин між сторонами не заперечуються ними в судовому засіданні досягнуто порозуміння щодо об`єкта оренди, та строку дії договору, періоду, за який позивач має право на отримання орендної плати. Суд, повинен вирішити питання щодо розміру орендної плати, а також встановити підстави для покладення відповідальності за порушення договірних зобов`язань на орендаря.

Вказаний спір стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як Земельним кодексом України (далі - ЗК України), так і Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV).

Стаття 6 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон № 161-XIV) визначено, що

орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотні умови договори визначені ст.15 Закону № 161-XIV, зокрема до них належать:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- дата укладення та строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В силу статті 18 Закону № 161-XIV, в редакції на час укладення договору оренди землі, останній набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст.21 Закону № 161-XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

У пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За статтею 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Визначення договору оренди землі містить стаття 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У частині першій статті 30 Закону № 161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша - третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до Постанови ВС від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19, вказано, що Індексація нормативно-грошової оцінки землі не призводить до автоматичної зміни умов договорів оренди щодо розміру орендної плати.

Нормами статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про оренду землі" та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.

За змістом статті 1 Закону України «Про оцінку земель» (далі - Закон № 1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з підпунктом 14.1.125 статті 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація; дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Такі висновки підтверджуються і пунктом 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220, у якому вказано, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Тобто при передачі в оренду земель, які перебувають у приватній власності, обчислення орендної плати з урахуванням чи без урахування індексації віднесено до розсуду сторін договору та досягнення ними відповідної згоди.

Оскільки умовами договору оренди землі від 20 грудня 2007 року, зокрема п.4.3 визначено, що розмір орендної плати становить 507 грн на рік. Згідно п.4.5 Договору розмір орендної плати переглядається (коригується) один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що вказаний позивачем розмір орендної плати 8 000 грн на рік, який він просить стягнути з відповідача є необґрунтованим, оскільки доказів, які б доводили таке твердження в судовому засіданні здобуто не було.

За таких обставин, суд погоджується із доводами представника відповідача, що розмір орендної плати, який підлягає стягненню з ФГ «Богдана» на користь ОСОБА_1 , становить 2 112 грн 25 коп.= (506 грн х 5)х5/6 (розмір успадкованої частки земельної ділянки позивачем).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на наявність прострочення зобов`язань за договором оренди землі, позивач, має право на стягнення інфляційних втрат та 3 відсотків річних за весь час прострочення. Про те, суд, не погоджується із розрахунком наданим позивачем, та вважає, що його слід здійснити наступним чином.

Право на отримання компенсаційних виплат за прострочення платежів з оренди землі виникає після закінчення річного строку протягом якого мали буди здійснені виплати орендарем, а тому розрахунок проводиться з 29 січня 2019 року по 23 січня 2023 року в період чинності договору оренди землі.

Розмір річної орендної плати, яка має бути сплачена позивачу становить 422 грн 50 коп. з рік (507 грн х 5/6), яка за п`ять років становить 2112,50 грн.

Інфляційні втрати за період з 29 січня 2019 по 29 січня 2023 року від річної орендної плати за 2018 рік в сумі 422 грн 50 коп. становлять 215 грн 93 коп. = 422 грн 50 коп. х 1,511076 422 грн 50 коп.

Від суми 422 грн 50 коп. орендної плати за 2019 рік інфляційні втрати за період з 29 січня 2020 року по 29 січня 2023 року становлять 199 грн 05 коп. = 422 грн 50 коп. х 1,471121 422 грн 50 коп.

Інфляційні втрати за період з 29 січня 2021 по 29 січня 2023 року від річної орендної плати за 2020 рік в сумі 422 грн 50 коп. становлять 157 грн 27 коп. = 422 грн 50 коп. х 1,372233 422 грн 50 коп.

Інфляційні втрати за період з 29 січня 2022 по 29 січня 2023 року від річної орендної плати за 2021 рік в сумі 422 грн 50 коп. становлять 101 грн 38 коп. = 422 грн 50 коп. х 1,239944 422 грн 50 коп.

Загальна сума інфляційних втрат за період який зазначив позивач з 2018-2022 роки становить 673 грн 63 коп.

3 відсотка річних від суми заборгованості із орендної плати за 2018 рік становить 50 грн 77 коп. = 422 грн 50 коп. х3/100 х 1462 дні прострочення/365днів.

3 відсотка річних від суми заборгованості із орендної плати за 2019 рік становить 38 грн 09 коп. = 422 грн 50 коп. х3/100 х 1097 днів прострочення/365днів.

3 відсотка річних від суми заборгованості із орендної плати за 2020 рік становить 25 грн 38 коп. = 422 грн 50 коп. х3/100 х 731 день прострочення/365днів.

3 відсотка річних від суми заборгованості із орендної плати за 2021 рік становить 12 грн 71 коп. = 422 грн 50 коп. х3/100 х 366 днів прострочення/365днів.

Всього 3 відсотка річних за період з 29.01.2019 року по 29.01.2023 року становить 126 грн 95 коп.

Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню становить 2913,08 грн (2112,50+673,63+126,95).

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 757/24436/18.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 496/2319/19.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Оскільки ОСОБА_1 не доведено обставин заподіяння йому відповідачем йому моральної шкоди в сумі 50000 грн, як і не встановлено причинного зв`язку між шкодою і діяннями відповідача, а також вину останнього в її завданні, суд вважає, що підстави для задоволення зазначеної вимоги відсутні.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог.

Позивачем у позові вказано ціну позову - 103590 грн, та зазначено, що цю суму входить : 43773,20 грн заборгованість з орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, 8000 грн на правову допомогу, 1861,80 грн судовий збір за клопотання про витребування доказів та 50000 грн моральна шкода. (при підрахунку складає 103635 грн.)

Відповідно до п.1,10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

В даному випадку ціна позову становить 93773, 20 грн (43773,20 грн заборгованість з орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних + 50000 грн моральна шкода), судови витрати до ціни позову не входять.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов заявлено з ціною 93773,20 грн, а задоволено на суму 2913,08 грн, тобто на 3,11% (2913,08 х 100 : 93773,20). Позивачем за подання позову сплачено 1816,80 грн судового збору (605,60+1211,20).

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 56,50 грн судового збору (1816,80 х 3,11%) та 326,55 грн (10500 х 3,11%) витрат на професійну правничу допомогу, які підтвердженні належними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 7 березня 2024 року; квитанцією до прибуткового касового ордера №16885 від 7 березня 2024 року та розрахунком.

Керуючись ст.12, 13, 76, 79, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Богданна» на користь ОСОБА_1 заборгованість із орендної плати в сумі 2112 грн 50 коп., 3 відсотка річних в сумі 126 грн 95 коп., інфляційні втрати в сумі 673 грн 63 коп., а всього 2913 грн 08 коп.

Стягнути з Фермерського господарства «Богданна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 56,50 грн, та витрати на правничу допомогу в розмірі 326,55 грн., а всього разом 383,05 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Фермерське господарство «Богданна»,місцезнаходження: вул. Шевченка, 96, с.Пеньки, Хмельницького району, Хмельницької області, .

Суддя