Справа № 296/1110/21
У Х В А Л А

"25" березня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати недійсним кредитний договір №303 від 30.11.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 від 24.02.2021 у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розпорядженням керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира Тетяни Гончар №203 від 16.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №296/1110/21, у зв`язку з тим, що 25.02.2022 суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Корольовського районного суду м. Житомира від 16.09.2024, головуючою для розгляду вказаної вище справи визначено суддю Петровську Марину Вікторівну, та 17.09.2024 справу передано судді для розгляду.

Ухвалою від 20 вересня 2024 року прийнято справу до провадження судді Корольовського районного суду м. Житомира Петровської М.В. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання на 13.11.2024 о 11:00.

Підготовче судове засідання 13.11.2024 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої судді Петровської М.В. на лікарняному.

В підготовчі судові засідання, призначені на 06.02.2025 об 11:00 та на 25.03.2025 о 10:00, позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про причини неявки та їх поважність суду не повідомляла, клопотань та заяв від неї до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Зважаючи на неявку учасників справи у судове засідання та керуючись приписами ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Положеннями частини першої статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною другою статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п. 1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Встановлено, що позивачка у підготовчі судові засідання, призначені на 06.02.2025 об 11:00 та на 25.03.2025 о 10:00 не з`явилась. Судові повістки направлялися позивачці за адресою, зазначеною у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), однак поштова кореспонденція повернулась на адресу суду із відміткою про причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Положеннями статті 131 ЦПК України закріплено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки позивачка в судові засідання, призначені на 06.02.2025 об 11:00 та на 25.03.2025 о 10:00 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином у порядку, встановленому главою 7 ЦПК України, про причини неявки та їх поважність не повідомила, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, то суд зазначає наступне.

В обгрунтування поданого клопотання представник зазначає, що між банком та позивачем 30.11.2019 був укладений кредитний договір №7303. Позивач в повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання та 30.10.2023 достроково погасила заборгованість за кредитом, що зумовлює необхідність постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Разом з тим, доказів погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору суду не надано, до того ж факт погашення заборгованості по кредитному договору не може свідчити про відсутність предмету спору у цій справі, яким є визнання кредитного договору недійсним.

Отже, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 200, 255, 257, 260, 261, 268, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 25 березня 2025 року.

Суддя М. В. Петровська