Житомирський апеляційний суд
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.,

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №296/12322/19 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державний виконавець Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крученюк Антон Сергійович на дії державного виконавця щодо визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пилипюк Л.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крученюка А.С. в межах виконавчого провадження АСВП №70211019 по прийняттю 19.02.2025 рішення про повернення виконавчого документа стягувачу у вигляді виконавчого листа №296/12322/19, виданого 15.09.2022 Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крученюка А.С. від 19.02.2025 в межах виконавчого провадження АСВП №70211019 про повернення виконавчого документа стягувачу у вигляді виконавчого листа №296/12322/19, виданого 15.09.2022 Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу повернуто скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що він з метою захисту прав стягувача звернувся до суду зі скаргою щодо повернення виконавчого документа стягувачу з вимогами про визнання неправомірними дії державного виконавця Житомирського ВДВС Крученюка А.С. по прийняттю рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Житомирського ВДВС Крученюка А.С. про повернення виконавчого документа стягувачу. Одночасно було ініційоване питання визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах внаслідок не повідомлення про прийняте рішення державним виконавцем та не доведення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, поновлення строку подання скарги. Також прохалося з відкриттям судового провадження та прийняттям скарги до розгляду витребувати від Житомирського ВДВС копію виконавчого провадження та докази про доведення стягувачу копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Стверджує, що він при поданні скарги дотримався вимог чинного законодавства, склав скаргу та додатки до скарги відповідно до вимог чинного процесуального законодавства на підставах та засадах диспозитивності, дотримуючись вимог та положень Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Вважає висновки суду першої інстанції про не відповідність скарги вимогам ч.3 ст.448 ЦПК України неправильними, упередженими та необґрунтованими. Зазначає, що заявником за скаргою правильно визначено та зазначено найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга. Змістом скарги правильно визначені та зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Відомості, інформація та дані про юридичних осіб, в тому числі зі складом державного виконавця, визначені та зазначені правильно. Відомості про відсутність та/або наявність електронного кабінету зазначені.

Також зазначає, що змістом скарги правильно визначені та зазначені прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця органу державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якого оскаржуються. На вимогу ч.3 ст.448 ЦПК України у скарзі зазначений ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа. Скаргою деталізовано розписано про дату та події, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця. Зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону, викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги також зазначені змістом скарги. Додаток до скарги оформлений відповідно до переліку документів та інших матеріалів, що додані до скарги. Звертає увагу на те, що зазначені в оскаржуваній ухвалі реквізити виконавчого провадження №6992386 не стосуються ОСОБА_1 , виконавчого провадження за номером №6992386 стосовно ОСОБА_1 або за її участі ніколи не існувало і не існує, у АСВП Міністерства юстиції такого виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 та/або за її участі не існувало і не існує. Вважає, що прийняття в даному випадку рішення про повернення скарги без розгляду є передчасним та неправильним застосуванням норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2025 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи скаргу без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що скаржник ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця у виконавчому провадженні №6992386 щодо примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2022 року у справі №296/12322/19. Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, скаржник серед інших учасників справи зазначає: державного виконавця Житомирського ВДВС Крученюка А.С., а також Житомирський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проте належним чином не виконано вимоги п.3 ч.3 ст.448 ЦПК України, а саме скарга не містить інформації щодо інших учасників справи. Крім того, у порушення вимог п.5 ч.3 ст.448 ЦПК України скарга не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження. Також суд першої інстанції виходив з того, що хоча скарга й містить обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою та заяву про поновлення строку звернення до суду, однак на виконання вимог п.7 ч.3 ст.448 ЦПК України скаржнику слід зазначити дату, коли вона дізналася про порушення своїх прав внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення державного виконавця.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094- IX.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, ч.3 ст.448 ЦПК України передбачено, що скарга повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб)або ім`я(прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;

6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;

7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;

8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.

Відтак, ч.3 ст.448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

За правилами п.2 ч.4 ст.448 ЦПК України до скарги додаються докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця у виконавчому провадженні №71292412 щодо примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2022 року в справі №296/12322/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка А.О., за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання правочину нікчемним, витребування з чужого незаконного володіння грошових вкладів, банківських накопичень і заощаджень.

Разом з тим, у скарзі скаржником зазначено учасниками справи: державного виконавця Житомирського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крученюка А.С. та орган примусового виконання Житомирський ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно ч.1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що всупереч наведеним вище нормам у ній не зазначено інших учасників справи їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Окрім цього, в порушення п.5 ч.3 ст.448 ЦПК України скарга не містить ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Наведені судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі недоліки, на думку колегії суддів, є суттєвими, а також такими, що унеможливлюють розгляд скарги за участю усіх учасників справи, які мають бути проінформовані, у тому числі і про зміст такої скарги.

Частиною 5 ст.448 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що повертаючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції діяв у спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законом та правильно повернув її без розгляду відповідно до частини ч.5 ст.448 ЦКК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що немає необхідності зазначати у скарзі відповідачів ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка А.О. та третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний експортно-імпортний банк України», оскільки оскаржуються рішення та дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа та стосуються порушеного права виключно стягувача, якого позбавили можливості на виконання судового рішення є безпідставними з огляду на наступне.

Справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Фещенка А.О., за участі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання правочину нікчемним, витребування з чужого незаконного володіння грошових вкладів, банківських накопичень і заощаджень була розглянута в загальному позовному порядку.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч.1 ст.42 ЦПК України ).

Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

За змістом п.3 ч.3 ст.448 ЦПК України скарга повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

З врахуванням наведених вимог закону скарга повинна містити повне найменування не тільки позивача, відповідача, а й третіх осіб незалежно від того які дії державного виконавця оскаржуються.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції повинен був за власною ініціативою залучити інших учасників справи або залишити скаргу без руху, вказавши при цьому недоліки апеляційної скарги зводяться до тлумачення норм процесуального права на власний розсуд.

Суд першої інстанції у силу своїх процесуальних повноважень, визначених розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не має права за власною ініціативою залучати інших учасників справи, які не були зазначені скаржником в скарзі або залишати скаргу без руху із цієї підстави. Цей недолік може бути усунутий шляхом повторного звернення з такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, про що суд першої інстанції обґрунтовано роз`яснив ОСОБА_1 в оскаржуваній ухвалі.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, №303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 21 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді