Єдиний унікальний номер 341/1718/24
Номер провадження 2/341/66/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М. О.,

за участю секретаря судового засідання Сегін І. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

19.08.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі позивач) в особі представника Кожем`яченко Юлії Миколаївни (далі - представник позивача) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 10683,75 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладеного договір позики № 75795139 з використанням інформаційно-комунікаційної системи шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням одноразовим ідентифікатором договору позики ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з умовами цього договору та прийняв їх. Відповідно до умов договору позики позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики за користування нею. Відповідно до умов договору позики № 75795139 від 27.05.2021 позичальнику була надана позика у сумі 7500 гривень з процентною ставкою у розмірі 1,99 % за 1 день користування позикою. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу позику у розмірі 7500 гривень шляхом їх перерахування на банківський рахунок відповідача, чим виконало свої зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі. Позичальник зобов`язався своєчасно повернути суму позики та проценти за користування коштами у строк до 26.06.2021. ОСОБА_1 не виконав взяті на себе за договором позики зобов`язання, у зв`язку з чим у нього за даним договором виникла заборгованість у розмірі 10683,75 гривень, з них: 7500 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 3183,75 гривень заборгованість за процентами.

19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. П. 5.2. договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта (первісного кредитора) до фактора (позивача) прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідних прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимог № 3 від 19 листопада 2021 року до договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 в сумі 23947,50 гривень, з яких: 7500 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 16447,50 гривень - заборгованість за відсотками. Однак, позивач вважає за необхідне стягнути з урахуванням здійснених відповідачем платежів проценти, нараховані в межах строку дії договору позики, і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № 75795139 від 27.05.2021, право вимоги за яким йому перейшло на підставі договору факторингу № 1911 від 19.11.2021, у розмірі 10683,75 гривень, з яких: 7500 гривень заборгованість за основною сумою боргу (сумою позики), 3183,75 гривень заборгованість за процентами, та сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 31).

12.12.2024 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З. Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що документи, долучені до позовної заяви, стосуються іншої особи, і в матеріалах справи відсутні належні докази, які б обґрунтовували позовні вимоги до ОСОБА_1 , а тому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

17.12.2024 року від представника позивача Кожем`яченко Ю. М. до суду надійшло клопотання, в якому зазначила, що під час подання позову до суду позивачем через технічну помилку до позовної заяви додано некоректні додатки та просила суд долучити до матеріалів справи належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 (а. с. 58-59).

11.02.2025 року від представника відповідача адвоката Зачепіло З. Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, зазначивши як підставу своїх заперечень наступне: будь-яких листів чи повідомлень про заміну кредитора у зобов`язанні від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відповідач не отримував, позивач не намагався врегулювати спір в досудовому порядку, в матеріалах справи відсутні докази направлення ТОВ «Фінансова компанія управління активами» досудових вимог про необхідність сплати заборгованості ОСОБА_1 .. Крім цього, вважає, що позивач не довів наявність у нього права вимоги про стягнення заборгованості за договором позики № 75795139 від 27.05.2021, оскільки ним не надано до суду доказів, які підтверджують здійснення повної оплати за договором факторингу, укладеного між позивачем та первинним кредитором. Також не погоджується із сумою нарахованих процентів у розмірі 3183,75 гривень, посилаючись на інформацію, яка міститься в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (додаток № 1 до договору позики № 75795139 від 27.05.2021), де розмір процентів за користування позикою зазначено 886,52 гривень з умовами, що сума позики складає 7500 гривень з датою повернення позики - 26.06.2021. Зазначає, що відсутні докази пролонгації кредитування, а тому і підстави для нарахування процентів за користування сумою позики після закінчення строку дії договору позики також відсутні.

13.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Кожем`яченко Ю. М. надійшла відповідь на відзив, в якому виклала свої пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Зазначає, що моментом переходу права грошової вимоги є підписання додатку № 4 та № 5 до Договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2024 року відповідно до п. 5.2. цього договору. Позивачем до суду надано зразок додатків № 4 та № 5 до вищезазначеного договору факторингу та окремо долучено фотокопію Додатків № 4 та № 5, що підписані сторонами договору. Право грошової вимоги переходить з моменту підписання додатків № 4 та № 5 до договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, а не з моменту оплати за вищевказаним договором факторингу, тому розрахунок або не розрахунок за договором факторингу не впливає на перехід права грошової вимоги, не є предметом зазначеного спору та не впливає на права та обов`язки відповідача. При цьому додано акт про взаємні розрахунки за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, зазначає, що неотримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі не звільняє боржника від обов`язку погашення цього боргу, а лише передбачає право боржника на погашення заборгованості первісному кредитору.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься розрахунок, згідно якого проценти нараховані з 27.05.2021 по 26.06.2021, тобто в період дії договору позики. Відповідно до підпункту 9.7. Правил, якщо під час дії особливих умов виконання Договору позики, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності, Позичальник порушить взяті на себе зобов`язання за Договором позики, такі особливі умови виконання Договору позики втрачають силу, а нараховані згідно умов Договору позики Проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, розмір якої зазначається в Договорі позики, та оплаті Позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії Договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності. Через неналежне виконання умов договору позики, нараховані згідно умов договору позики проценти було перераховано за базовою/фіксованою процентною ставкою 1,99 %, замість 0,69 % у відповідності до положень пункту 9.7. Правил. Оскільки, ОСОБА_1 допустив неналежне виконання умов договору позики протягом 30 днів, проценти було розраховано за базовою процентною ставкою 1,99 % замість 0,69 % і складають 3183,75 гривень (7500 гривень х 1,99 % х 30 днів) 1293,75 гривень. Вважає, що позивач набув на підставі договору факторингу право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики, а тому просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав суду копію договору позики № 75795139 від 27.05.2021 з додатком № 1 (а. с. 61-61 зворот), копію розрахунку суми заборгованості щодо ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який проводиться стягнення, та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 року (а. с. 62-64), копію довідки про ідентифікацію (а. с. 65), копію договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 з додатками № 2, № 3, № 4, № 5 (а. с. 66-72), копію реєстру прав вимог № 3 від 19.11.2021 року до договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року (а. с. 73-75), копію довідки ТОВ «Фінансова компанія ФІНЕКСПРЕС» про підтвердження прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та завершення платіжної операції (а. с. 76-79), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 60), копію витягу з Держаного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг (а. с. 80).

У судове засідання представник позивача не з`явився, через систему «Електронний суд» подав клопотання, в якому просив суд розглядати справу без участі представника позивача (а. с. 136).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У судове засідання сторона відповідача не з`явилась.

Згідно відповіді Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином за адресою його місця реєстрації, про що свідчить відмітка з підписом про одержання поштового відправлення у поштовому повідомленні (а. с. 138). Крім цього, ця адреса вказана представником відповідача у відзиві на позовну заяву (а. с. 52).

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації про їхні адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Окрім цього, судова повістка доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставлення судової повістки до його електронного кабінету (а. с. 95).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Представники відповідача повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставлення судових повісток до їхніх електронних кабінетів (а. с. 93 зворот, 94 зворот). Окрім цього, судові повістки представникам відповідача надсилалися на електронні адреси, зазначені у поданих ними до суду заявах.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що сторона відповідача належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду та не з`явилися в судове засідання без поважних причин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, установив наступні обставини справи.

27.05.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладеного договір позики № 75795139 з використанням інформаційно-комунікаційної системи шляхом обміну електронними повідомленнями відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля сторін. Підписуючи одноразовим ідентифікатором 27.05.2021 договір позики ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився з його умовами та прийняв їх.

Відповідно до умов договору позики відповідачу, як позичальнику, надано позику в розмірі 7500 гривень з процентною ставкою 1,99 % за 1 день користування сумою позики строком на 30 днів з кінцевою датою повернення (виплатою) позики - 26.06.2021. Відповідно до умов договору позики відповідач зобов`язався повернути суму позики до вказаної у договорі дати та сплатити відсотки за користування коштами відповідно до визначеної у договорі процентної ставки. Надання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу коштів у розмірі 7500 гривень підтверджується виданою ТОВ «Фінінсова компанія «Фінекспрес» довідкою про прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» () та завершення платіжної операції із зазначенням наступних реквізитів платіжної операції: 27.05.2021 року, сума - 7500 гривень, за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу 82101 (а. с. 79).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 у відповідача перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) станом на 26.06.2021 існувала заборгованість в розмірі 7500 гривень за основною сумою боргу та 3960 гривень заборгованість за нарахованими процентами у період строку дії договору (а. с. 62-64).

Згідно цієї ж виписки 25.06.2021 сплачено процентів у сумі 517,5 гривень, 06.07.2021 сплачено процентів у сумі 776,25 гривень (а. с. 63). Здійснення платежів на зазначені суми не заперечується позивачем.

19.11.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (позивачем) укладено договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначені у відповідному реєстрі боржників. Виконання п. 5.2. договору факторингу підтверджується підписанням сторонами додатків № 4 та № 5 до договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимог № 3 від 19 листопада 2021 року до договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75795139 від 27.05.2021.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 75795139, право вимоги за яким йому перейшло на підставі договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 у розмірі 10683,75 гривень: 7500 гривень основна сума боргу (сума позики), 3183,75 гривень нараховані в період строку дії договору проценти.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено ст. 526 ЦК України, в якій передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. ч. 1-2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (Постанова Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18).

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (абзац 2 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 75795139 від 27.05.2021, укладеного між первісним кредитором та відповідачем 27.05.2021 в електронній формі, шляхом використання позичальником електронного підпису, що визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідає приписам ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Враховуючи умови договору позики, згідно яких відповідачу надано позику в сумі 7500 гривень строком на 30 днів з процентною ставкою 1,99 % за один день користування позикою, сума процентів, нарахованих за період дії договору позики, становить 4477,50 гривень (7500 гривень х 1,99 % х 30 днів). З врахуванням сплачених 25.06.2021 та 06.07.2021 сум (517,5 гривень та 776,25 гривень відповідно) заборгованість за процентами становить 3183,75 гривень (4477,50 гривень 1293,75 гривень), що і відображено у розрахунку заборгованості.

Інформація, яка міститься в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, відображає розрахунок у разі дії зниженої процентної ставки (0,69 % за день користування), яка застосовується за умови дії Програми лояльності.

Проценти за користування сумою позики, які заявлені позивачем до стягнення, нараховувались в межах строку дії договору. Нарахування процентів після закінчення строку дії договору відображені у розрахунку заборгованості, проте позивачем до стягнення не заявляються, про що останній вказав у позовній заяві.

Право вимоги до відповідача за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 позивачу відступлено на підставі договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 та реєстру прав вимог боржників.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).

Позивач довів наявність у нього права вимоги про стягнення заборгованості за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 до відповідача, надавши суду належно оформлений та підписаний договір факторингу № 1911 від 19.11.2021, реєстр прав вимог № 3 (який містить інформацію про позичальника, договір, розмір заборгованості), акти про взаємні розрахунки за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року.

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Належних і допустимих доказів виконання відповідачем зобов`язання за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 у строки та на умовах, визначених в ньому, до суду не надано.

Посилання сторони відповідача на те, що позивач не намагався врегулювати спір в досудовому порядку не приймаються судом, оскільки законодавством не передбачений обов`язок відповідача перед зверненням до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики вирішувати спір в позасудовому порядку. Спроба досудового врегулювання спору учасником провадження, на думку суду, може враховуватись, наприклад, при визначенні розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, і не впливає на право позивача на звернення до суду з позовом, адже відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

За порушення умов договору позики № 75795139, укладеного між первісним кредитором та відповідачем 27.05.2021, у останнього перед позивачем існує заборгованість, розмір якої становить 10683,75 гривень, з них: 7500 гривень заборгованість за основною сумою боргу (сумою позики), 3183,75 гривень заборгованість за нарахованими в період строку дії договору позики процентами.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10683,75 гривень, з яких 7500 гривень заборгованість за основною сумою боргу (сумою позики), 3183,75 гривень заборгованість за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім згідно платіжної інструкції судовий збір у розмірі пропорційному частини задоволених позовних вимог, який становить 2422,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 247, 259, 263, 265, 274, 279-282, 352, 354-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98 А, прим. 70, Київської області) заборгованість за договором позики № 75795139 від 27.05.2021 року у розмірі 10683 (десять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98 А, прим. 70, Київської області) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Учасник справи має право оскаржити рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26.03.2025.

СуддяМихайло КУЦЕНКО