Справа № 177/395/25
Провадження № 2/177/449/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

01 квітня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря судового засідання Фурт Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

встановив:

У лютому 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та шлюб наразі розірвано. Їх спільний з відповідачем повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує перебувати на її утриманні та навчається на денній формі навчання в групі ЕМАР 22-1/9 ІІІ курсу Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно брати участь в утриманні ОСОБА_3 відмовляється. У зв`язку з чим позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання позивач не з`явилася, згідно заяви від 13.03.2025 позивач просила справу розглядати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про вручення поштових повідомлень відповідачу. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, заявою від 10.02.2025 року просив розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року розірвано.

Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.02.2007 року Радушненською селищноюї радою Криворізького району Дніпропетровської області, батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 .

Згідно довідки №54 від 06.02.2025 року ОСОБА_3 є здобувачем фахової передвищої освіти Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», ІІІ курс денної форми навчання, терміном з 01.09.2022 по 30.06.2026 роки.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року №6-186ц14, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, викладена правова позиція щодо стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідно до якої правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_3 досяг повноліття, але продовжує навчатися, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення ним навчання (але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років), незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів, але такої допомоги не надає, не може бути визнаний неспроможним сплачувати аліменти, оскільки за станом здоров`я та віком є працездатним, доказів протилежного відповідач не надав, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.

Оскільки ч. 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а позивач просить стягувати аліменти на період навчання повнолітнього сина, то строк стягнення аліментів суд вважає можливим задовольнити в межах позовних вимог до припинення навчання, але не більше як до 23-річного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір розмірі 1211, 20 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17.02.2025 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Лященко