Справа № 519/648/25
Провадження № 2-о/519/23/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 м. Південне

Суддя Южного міського суду Одеської області Лемець С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про усиновлення, за участю заінтересованих осіб - Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення, за участю заінтересованих осіб - Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали заяви про усиновлення на предмет дотримання правил підсудності та звернення до належного суду, суддя дійшов наступного висновку.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч.1 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

За змістом положень статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Згідно із ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Усиновлення дитини відбувається за порядком, визначеним законодавством України, відповідно до Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року №905, якою затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (надалі - Порядок провадження діяльності з усиновлення).

Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Як убачається з долучених до заяви доказів згідно додатку, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Малолітня дитина, щодо якої подано заяву про усиновлення, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Тульчинського районного суду Вінницької області.

Особа може мати декілька місць проживання / перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання / перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання / перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення (постанова Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23)).

Дослідивши правила визначення підсудності справ крізь призму законодавчих норм, які регулюють порядок реєстрації місця проживання чи місця перебування особи, слід зазначити, що місцем проживання особи в розумінні ст.310 ЦПК України, є не будь-яке житло, в якому особа проживає, а виключно таке, що зареєстроване в порядку, встановленому Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", тобто уповноваженим на те органом реєстрації з внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, суддя дійшов висновку, що заява про усиновлення не підсудна Южному міському суду Одеської області та підлягає направленню за підсудністю до Тульчинського районного суду Вінницької області, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання малолітньої дитини, щодо якої подано заяву про усиновлення, з дотриманням вимог статті 310 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 31, 32, 310 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення, за участю заінтересованих осіб - Служба у справах дітей Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , передати на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя Южного міського

суду Одеської області Сергій ЛЕМЕЦЬ