Провадження 2/524/2688/25
28.03.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Лапік К.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -
В обґрунтування позову зазначає, що на підставі договору дарування від 28.11.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Козельщинського районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. реєстровий № 367 є співвласником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .
Співвласником іншої 1/2 частки вказаної квартири є ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу ВАА №423409 від 17.07.2002 р. посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. реєстровий напис № 7407.
Ухвалою суду від 19.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику ) сторін.
Ухвалою суду від 13.01.2025 року розгляд цивільної справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Гонтар В.М. позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, з підстав викладених в позові.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час, дату розгляду справи повідомлялась належним чином рекомендованою кореспонденцією. Судова кореспонденція направлена за місцем реєстрації відповідача повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 28.11.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Козельщинського районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. реєстровий № 367 належить на праві власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .
Співвласником іншої 1/2 частки вищевказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу ВАА №423409 від 17.07.2002 р. посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г., реєстровий напис № 7407 є ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Частинами 1,2 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Правовідносини з приводу користування та утримання квартир, у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правилами надання населенню послуг з газопостачання.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. За положеннями вищевказаного Закону, власником приміщення є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням. У разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо управління майном приймається відповідно до закону. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та одержувати від виконавця вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги.
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц, від 15 квітня 2021 року № 638/5001/17.
Позивач ОСОБА_2 , який є співвласником 1/2 частки квартири сплатив надавачам комунальних послуг їх вартість, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.
Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту передачі ОСОБА_2 грошових коштів на оплату житлово-комунальних послуг.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Олена Предоляк