Справа №461/9391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 27.03.2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис № 2. У шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач стверджує, що спільне життя не склалося, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.11.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено, надано сторонам строк для примирення до 21.03.2025 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.03.2025 року провадження у справі відновлено.

Позивач в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно з позовною заявою просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибула, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, відповідно до якої позовні вимоги визнає та просить змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що 27.03.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Сороко-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про що складено актовий запис № 2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.03.2014 року.

У шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя та сім`ю, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюбні відносини фактично припинені. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливим та суперечило б інтересам позивача та відповідача.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 236-265, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), зареєстрований виконавчим комітетом Сороко-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 2 від 27.03.2014 року.

Після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище позивачки на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко