Справа № 405/499/25
Провадження №2/405/118/25
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 за правилами цивільного судочинства звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просить притягнути відповідача ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог ст.184 КЗпП України.

Дослідивши зазначену позовну заяву та додані до неї матеріали в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відкритті провадження у справі за даним позовом слід відмовити, з наступних підстав.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, як зазначено у частинах першій, другій статті 55 Конституції України.

Саме суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55, статті 124 Конституції України.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (зі змінами) суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить притягнути відповідача до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог КЗпП України.

В свою чергу, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 Кодексу.

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Поряд з цим, позивач у поданій до суду позовній заяві просила притягнути відповідача ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог КЗпП України, що, в свою чергу, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом п. 1.ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про притягнення до відповідальностіслід відмовити, оскільки дана позовна заява з урахуванням предмета спору та характеру спірних матеріальних правовідносин не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу її право звернутися з відповідною заявою до уповноважених органів в порядку, передбаченому статтею 254 КУпАП.

Керуючись, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 258, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі № 405/499/25 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про притягнення до відповідальності, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 її право звернутися з відповідною заявою про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ним вимог ст. 184 КЗпП України до уповноважених органів в порядку, передбаченому ст.254 КУпАП.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження разом з доданими до неї позовними матеріалами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова