Справа № 558/585/24
номер провадження 2/558/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року селище Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судового засідання Хом`як О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна") звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідачки на користь Товариства заборгованість за кредитним договором загальною сумою 140284,11 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 21 684,79 та суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 92 577,32 грн та суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за 60 календарних днів - 26 022 грн.

В обгрунтування позовних позивач вказав, що 10 жовтня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаціної системи ТОВ було укладено електронний договір № 4046318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

На умовах, встановлених договором, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором.

За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 22 000 грн. згідно із п.п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 10.10.2023 року по 04.10.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 9 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п. 2. 1. Договору ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.

Пунктом 1.2.1. договору сторони передбачили, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіку платежів.

Враховуючи зазначені вище умови договру, 12.10.2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору № 4046318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023 року.

Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту, яка була надана з додатковим Договором складає 400 грн.

Відповідно до зазначених умов Додаткового договору, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 400 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Враховуючи внесені зміни до договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за договором, сума кредиту на дату укладення Додаткового договору складає 22 400 грн.

Позивач також зазначає, що відповідно до реквізитів Договору № 4046318 від 10.10.2023 року, укладеного між сторонами, відповідачка підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим індентифікатором "С239".

Відповідно до реквізитів Додаткого договору № 4046318 від 12.10.2023 року, укладеного між сторонами, відповідачка підписала договір за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором "В601".

Таким, чином, відповідачка має примірник оригіналу кредитного договору та паспорт споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки відповідачка.

Кредитні кошти відповідачці перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного догвору на банківськуу картку НОМЕР_1 , що відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 24 травня 2024 року TOB "Лінеура Україна" на підставі договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ "ФК Фінтраст Україна", набуло право грошової вимоги до відповідачки.

На виконання вимог ст. 18 Закону України "Про споживче кредитування" та відповідно до положень п. 1.3 договору факторингу від 24.05.2024 року № 24/05/2024 листом № 2910 від 01.07.2024 ТОВ "Лінеура Україна" повідомило ТОВ "ФК"Фінтраст Україна" про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані новому кредитору ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" проінформовано про відступлення права грошової вимоги за договором та передачу персональних даних ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS-повідомлення) боржникам.

Таким чином, відповідачка належним чином була повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Отже, до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 договору № 4046318 строк кредиту 360 днів з 10.10.2023 по 04.10.2024 року.

Станом на дату укладення договору факторингу від 24.05.2024 № 24/05/24, строк дії договору № 4046318 від 10.10.2023 року не закінчився.

А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" у період з 25.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 26022 грн.

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3 договору № 4046318 від 10.10.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 118 59,32 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 92 57, 32 грн, проценти нараховані ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" у сумі 26022 грн.

Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими коштами, розмір яких визначається договором.

Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання.

Позивач зазначив, що після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, а ні на рахунки позивача, а ні на рахунки первісного кредитора.

Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором № 4046318 від 10.10.2023 року загальною сумою 140284,11 грн, що складається з суми заборгованості з тіла кредиту 21684,79 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 92 57, 32 грн, нарахованих процентів ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ Україна" за 60 календарних днів 26 022 грн.

Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість за кредитним договором, то позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Демидівського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Судом не вживались заходи забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження по справі.

Ухвалами суду від 03 грудня 2024 року та 04 лютого 2025 року за клопотанням представника позивача по справі було витребувано докази.

Представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з`явилася. Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лейковський М. П. позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Представник відповідачки заперечив щодо надання відповідачці Товариством "Лінеура Україна" коштів на умовах споживчого кредиту 10.10.2023 № 4046318. Відповідачка не укладала даний договір і про його існування їй нічого невідомо. В договорі вказана адреса, за якою відповідачка не зареєстрована, вказані додаткові контактні дані номери телефонів, адреси електронної пошти, які відповідачці взагалі невідомі. Вказано також контактні дані третьої особи ОСОБА_2 , проте відповідачці невідомо, хто вказував ці контактні дані.

З платіжної картки № НОМЕР_1 , відповідачка ніколи коштів не знімала і про надходження їх, як кредитних, не знала, карткою не користується.

Ніяких коштів, вказаних в кредитному договорі та додатковому договорі, в сумі 22 000 та 400 грн відповідачка не отримувала і про такі кошти їй нічого невідомо.

Відповідачка ніколи не зв`язувалась з ТОВ "Лінеура Україна", ні через Веб-сайт, ні через мобільний додаток "Gredit7" і не підписувала жодного документа накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором ("С239" та "В601").

У позовній заяві вказано, що відповідачка здійснила оплату на рахунок первісного кредитора ТОВ "Лінеура Україна" 715,21 грн тіла кредиту та оплату процентів за користування кредитом 5 249,60 грн. Проте не вказано, коли це відбулось, в матеріалах справи відсутні відповідні документи, що могли б це підтвердити. Особисто відповідачкою такі кошти не перераховувались, про їх перерахування їй стало відомо з позовної заяви.

Крім того, представник відповідачки зазначив, що в матеріалах відсутні додатки до договору факторингу, як форми вказаної в Додатку № 1, так і відсутні реєстри боржників, оформлені згідно згаданого додатку. Ніде не зазначена одинична ціна, що стосується ОСОБА_1 . У наявних у справі копіях платіжок фактора на рахунок клієнта, які підтверджують ціну продажу, відсутня інформація за яку ціну передано борги відповідачки. Таким чином не можливо довести, який саме борг відповідачки викупив фактор.

Позивачем також не підтверджено, яким чином відповідачці повідомлено про переуступку боргу.

Також відсутні платіжні документи про перерахунок 22 000 грн та 400 грн на картку відповідачки ОСОБА_1 . Наявні довідки фінустанови про переказ таких коштів, що не є фінансовим документом та доказом перерахування коштів.

Картка Приватбанку відповідачкою не використовується, а тому про рух коштів по цій картці нічого їй не відомо.

Оскільки, позовні вимоги не підтверджені доказами, представник відповідачки просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В абзаці другому частини другої ст. 639 ЦУ України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" законодавець закріпив, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" законодавець, в свою чергу, закріпив, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п. 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.12,13 ч.1 ст. 1 Закону України "Про довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію".

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 61 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТзОВ "ЛІНЕУРА Україна" серії ФК № 1177 від 19.03.2019 року, виданого Національною комісією, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Товариство має ліцензую на діяльність фінансової компанії з надання коштів та банківських металів у кредит, яка була видана НБУ від 21.03.2024 року. /а. с. 60-61/.

Позивач по справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" є фінансовою установо, про що підтверджує Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК № В0000495 від 21.01.2022 року, видане НБУ, та має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана НБУ від 03.04.2024. /а. с. 62/. Отже, на підставі вище вказаного, позивач "Фінтраст України" має право укладати договори факторингу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, зокрема те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст. 89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2023 року між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір № 4046318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а. с. 20-29). Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА, які розміщені на сайтіwww.credit7.ua. Договір було підписано з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови кредиту: тип кредиту кредит, сума кредиту складає 22 000 грн, строк кредиту 360 днів: з 10.10.2023 по 04.10.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 9 днів. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,40% в день. Орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договру складає: за стандартною процентною ставкою за весь строк кредиту 92 358,45 %; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 69 287,63 % річних. Кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 "С239".

12.10.2023 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до договору 4046318 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023. Сума кредиту, яка була надана, згідно з Додатковим довгором складає 400 грн. Даний додатковий договір було підписано електроним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 - В601. /а. с. 32-33/. Цього ж дня електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 " НОМЕР_2 " підписала і паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача тощо. Крім того, ОСОБА_1 підписано додатки № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4066318/ від 10.10.2023 (одноразовим ідентифікатором С239) та до додаткової угоди від 12.10.2023 (одноразовим ідентифікатором В601) (а. с. 34-42).

Кредитні кошти в сумі 22400 грн було зараховано на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Як вбачається з інформації ПриватБанку, витребуваної за клопотанням позивача, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 10.10.2023 здійснено переказ коштів на суму 22000 грн та 12.10.2023 на суму 400 грн. Інформація про платника відсутня . /а. с. 126, 244/. Таким чином даними документами підтверджено факт зарахування ТОВ "ЛІНЕУРА Україна" 22400 грн на картку платника № НОМЕР_1 .

Суд звертає увагу, що саме вказані реквізити банківської платіжної картки були зазначені відповідачкою ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору, а тому посилання представника відповідачки на факт не отримання кредитних коштів відповідачкою спростовується.

Таким чином, укладення вищевказаного договору позики у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки і укладений нею з позивачем правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди.

При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідачки на веб-сайт товариства і здійснення нею всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між нею та ТзОВ "Лінеура Україна" не був би укладений.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 4046318 від 10.10.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 24.05.2024 за період з 10.10.2023 по 24.05.2024 включно, заборгованість відповідачки перед первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" становить 114262,11 грн та складається з тіла кредиту 21 684,79 та заборгованості за процентами 92 577,32 грн. У зазначений період відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, які було спрямовано на погашення тіла кредиту в розмірі 715,21 грн та оплату процентів за користування кредитними коштами у сумі 5 429,60 грн. Дані обставини свідчать про визнання відповідачкою вказаного кредиту.

З даного розрахунку встановлюється формування заборгованості та її складові, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Тобто, даний розрахунок є належним доказом суми заборгованості. /а. с. 44-48/.

Під час розгляду справи в суді також досліджено розрахунок заборгованості ТзОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" за договором № 4046318 про надання споживчого кредиту від 10.10.2023 за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024). /а. с. 49/. Даний розрахунок також містить всі складові розрахунку, які мають в ньому міститися.

Слід зауважити те, що даний розрахунок сформований фактором, після укладення договору факторингу. Підставою для цього було те, що на день укладення договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року, строк дії договору № 4046318 від 10.10.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, позивач ТОВ "ФК Фінтраст Україна" у період з 25.05.24 по 22.07.2024 (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 26 022 грн. Проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1 .3. договору № 4046318 від 10.10.2023 рок, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошоми коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 118 599,32 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 92 577,32 грн, проценти нараховані ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" у сумі 26022 грн).

24.05.2024 між ТзОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНСТРАТ УКРАЇНА" та ТзОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" було укладено договір факторингу № 24/05/2024 (а. с. 83-87).

Згідно п. 1.1. вказаного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшли на рахунок клієнта, підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.

В п. 1.6. договору вказано, що права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (Додаток №2).

Відповідно до п. 3.1. загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, ціна продажу та одинична ціна визначаються в день передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, який складається та підписується в день укладення даного договору.

Згідно п. п. 3.2. та 3.3 договору загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором становить 93 718 046,56 грн, а ціна продажу за договором становить 1 709 315,92 грн. (а. с. 84 з.с.).

В п. 3.4. договору зазначено, що фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3 цього договору, протягом 5 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта ІBAN НОМЕР_4 в ПАТ "БАНК ВОСТОК".

Моментом виконання фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження ціни продажу за цим договором на рахунок клієнта, заначений в п. 3.4 даного договору, що передбачено п. 3.6. договору.

27.05.2024 ТОВ "Лінеура Україна" сформувало повідомлення боржникам про відступнення права вимоги за кредитними договорами. Дана інформація була відправленв і відповідачці ОСОБА_1 у виді текстового повідомлення (SMSповідомлення) на її номер мобільного телефона та в особистий кабінет. /а. с. 43/.

24.05.2024 між фактором ТзОВ "Фінансова компанія «Фінтраст Україна" та клієнтом ТзОВ «Лінеура Україна» було підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, відповідно до умов якого клієнт - ТзОВ «Лінеура Україна» передав, а фактор - ТзОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" прийняв реєстр боржників кількістю 5647. Після виконання фактором, з урахуванням п.1.2 договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 93 718 046,56 грн. (а. с. 88).

Згідно, витягу з реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 4046318. Сума заборгованості 114 262,11 коп. /а. с.50/.

Про те, що фактором ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" було виконано грошове зобов`язання, а саме перераховано ціну продажу за договором на рахунок клієнта ТОВ "Лінеура Укрїна" № ІBAN НОМЕР_4 в ПАТ "БАНК ВОСТОК" в загальній сумі 1 709 315,92 грн, підтверджують платіжні інструкції № 410, 411, 412 від 30.05.2024, № 417, 418, 419 від 31.05.2024. /а.с. 57-59/.

Отже під час розгляду справи в суді, доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачкою ОСОБА_1 , факт виконання зі сторони первісного кредитора кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів на картку відповідачки, а також позивачем доведено наявність у нього права вимоги до відповідачки, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 203, 205, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 639, 1046, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078, 1080 1082 Цивільного кодексу України та ст. ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2422, 00 гривні судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а. с. 1) та 10 00 грн витрат на правничу допомогу /а. с. 96-104/. Вказані витрати є обгрунтованими позивачем та підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку понесені витрати позивача по сплаті судового збору, а також інші витрати пов`язані, з розглядом справи, оскільки позовні вимоги задоволено повністю.

Підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору не встановлено.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 137, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (адреса: вулиця Загородня, 15, оф. 118/2 , м. Київ, 03150, ) заборгованість за кредитним договором загальною сумою 140 284,11 грн (сто сорок тисяч двісті вісімдесят чотири гривні 11 копійок), яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 21 684,79 та суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 92 577,32 грн та суми заборгованості за процентами нархованими ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за 60 календарних днів - 26 022 грн., а також 2422, 40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) сплаченого судого збору та 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Алла ОЛЕКСЮК