ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4587/24

Провадження № 22-ц/820/632/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: учасників справи та представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 10-й мобільний прикордонний загін « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, Адміністрація Державної прикордонної служби України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року (суддя Колієв С.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи та представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 10-й мобільний прикордонний загін « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, Адміністрація Державної прикордонної служби України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування позову зазначала, що у березні 2021 року вона познайомилася з ОСОБА_4 через соціальну мережу інтернет та невдовзі зустрілася з ним у місті Маріуполь, де останній проходив військову службу прикордонником. З 12 липня 2021 року вони стали підтримувати постійні стосунки, а з 14 серпня 2021 року стали проживати разом у квартирі, яка належала рідним її матері. На той час ОСОБА_4 проходив службу у НОМЕР_1 загоні морської охорони Державної прикордонної служби, а вона працювала в Центрі хребта «Eurospine». З того часу вони почали вести спільне господарство, мали спільний бюджет, який використовували на потреби їх сім`ї (придбавали необхідні речі, посуд, побутову техніку, тощо). На той момент їй виповнилося 16 років, а ОСОБА_4 21 рік. Її батьки буди обізнані про ці стосунки та не заперечували проти них. З матір`ю ОСОБА_4 вона познайомилася 28 липня 2021 року, коли разом з ОСОБА_4 приїхала до неї в гості у м. Хмельницький, а у жовтні 2021 року ОСОБА_4 познайомив її зі своїм батьком. В ніч з 23 на 24 лютого 2022 року ОСОБА_4 зателефонував їй та повідомив про необхідність збирати речі та їхати до його матері у м. Хмельницький. Вона виїхала до міста Хмельницького, а ОСОБА_4 залишився у м. Маріуполь де як військовослужбовець виконував бойові завдання. Приїхавши до м. Хмельницького вона стала проживати разом з ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_4 та вони чекали повернення ОСОБА_4 . 23.03.2022 року ОСОБА_4 повернувся із м. Маріуполь. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько та батьки ОСОБА_4 вже познайомилися очно, стали спілкуватися та підтримують зв`язком по теперішній час. Їх батьки вважали її та ОСОБА_4 сім`єю та ставилися до них як до чоловіка і дружини. У березні 2022 року ОСОБА_4 поїхав на нове місце служби у місто Ізмаїл, а вона залишилася проживати з його матір`ю у м. Хмельницький. 01.05.2022 року вона переїхала до міста Ізмаїл, де вони разом з ОСОБА_4 винаймали квартиру. У червні 2022 року ОСОБА_4 перевели на нове місто служби до Білгород-Дністровського, куди вона разом з ним переїхала. ОСОБА_4 завжди її представляв як наречену та їх друзі та знайомі ставилися до них як до сімейної пари. У жовтні 2022 року ОСОБА_4 перевели на службу у місто Київ та поки він не прийняв нову посаду, вона залишалася проживати разом з його матір`ю у м. Хмельницькому. Після того, як ОСОБА_4 облаштувався на новому місті вона переїхала до нього у м. Київ, де вони проживали разом та винаймали квартиру. У місті Києві вона влаштувалася на роботу у квітковий магазин, а ОСОБА_4 проходив службу. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі фінансові питання вирішували разом. Зазначила, що сім`я ОСОБА_4 сприймала її як невістку, вони разом навідували рідних (матір ОСОБА_5 , його бабусю і дідуся) та друзів ОСОБА_4 . 11.06.2023 року ОСОБА_4 зробив їй пропозицію одружитися, про що вони повідомили рідних та близьких, та разом обирали обручки. 20.06.2023 року ОСОБА_4 поїхав у відрядження в зону бойових дій та вони вирішили офіційно оформити свої стосунки після його повернення. ІНФОРМАЦІЯ_3 під час бойового завдання ОСОБА_4 загинув. Зазначила, що незважаючи на смерть ОСОБА_4 вона продовжила проживати разом з його матір`ю ОСОБА_2 у м. Хмельницькому, та всі рідні ОСОБА_5 ставляться до неї як до його дружини. Також зазначила, що всі рідні ОСОБА_5 знали про їх стосунки та про волю останнього одружитися з нею. Оскільки вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , встановлення факт спільного її проживання однією сім`єю разом з останнім необхідно для підтвердження її права на отримання відповідної грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця..

З врахуванням викладеного та заяви про уточнення позовних вимог, просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_4 з серпня 2021 року по час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що встановлення судом факту проживання однією сім`єю з загиблим без реєстрації шлюбу породжує для позивачки право на отримання одноразової грошової допомоги.

Крім того, вказує, що при вирішенні цивільного позову рішення у справі впливає на права та інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині розміру (частки) одноразової грошової допомоги, яка підлягає їм до виплати у зв`язку із загибеллю їхнього сина ОСОБА_4 .

Звертає увагу, що факт проживання позивачки із загиблим однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявності спільних прав та обов`язків підтверджується доказами, які були долучені до позовної заяви та показами свідків.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки вказаним доказам та відмовив позивачці у задоволенні позову у зв`язку з обранням неналежного способу захисту.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 , відповідачка ОСОБА_2 , представники третіх осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту у даній справі є вимога позивача про визнання за нею права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 відповідно до ст. 16-1 Закону України №2011-ХІІ. При цьому, зазначив, що у справах позовного провадження, встановлення певних юридичних фактів належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). А тому, дійшов висновку, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту прав, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проходив військову службу у НОМЕР_2 мобільному прикордонному загоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби та 06.07.2023 загинув під час артилерійського обстрілу у зоні бойових дій на території села Жереб`янки Васильківського району Запорізької області.

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

19.05.2022 між ОСОБА_9 , як орендодавцем, та ОСОБА_4 , як орендарем, укладений договір оренди житлового приміщення, за умовами якого орендодавець передав в оренду квартиру АДРЕСА_1 на строк 2 місяці з 19.05.2022 по 19.07.2022 рік.

11.11.2022 між ОСОБА_10 , як орендодавцем, та ОСОБА_4 , як орендарем, був укладений договір оренди житла, за умовами якого передано в оренду квартиру АДРЕСА_2 на строк до 11 травня 2023 року включно.

Наказом НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.09.2023 №238-ОС на підставі рішення комісії призначену суму одноразової грошової допомоги 15 000000 грн. вирішено виплатити поетапно рівними частками членам сім`ї загиблого ОСОБА_4 , а саме матері ОСОБА_2 та батькові ОСОБА_3 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі №560/17847/23, залишеним постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 без змін, відмовлено в позові ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 (дружини, яка проживала із загиблим у шлюбі без його реєстрації однією сім`єю), передбачену п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і навчальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"; зобов`язати відповідачів призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, передбачену п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і навчальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

При ухваленні рішення, адміністративний суд виходив з того, що у НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України були відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , позаяк вона не належить/не належала до кола осіб, яким відповідно до закону проводиться виплата вказаної допомоги. Крім того, суд зазначив, що в силу вимог закону та положень КАС України не уповноважений і не повинен самостійно встановлювати юридичні факти, що впливають на можливість реалізації фізичною особою її прав в межах сімейних або цивільних правовідносин.

За ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Правило частини другої коментованої статті є спеціально розрахованим на майнові відносини осіб, які проживають однією сім`єю.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України).

Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (стаття 23 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Досягнення шлюбного віку є юридичним фактом, який породжує у особи право на шлюб. За загальним правилом шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Однак це право може бути реалізоване лише при волевиявленні двох осіб - жінки та чоловіка. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що період спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з серпня 2021 року по 17 лютого 2023 року взагалі не може розглядатись та підлягати визначенню як шлюбні, сімейні відносини, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на вказаний період була неповнолітньою і відсутні відомості про звернення її до суду щодо надання їй права на шлюб.

Разом з тим, щодо періоду спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 починаючи з 18 лютого 2023 року до дня смерті ОСОБА_4 06 липня 2023 року, апеляційний суд виходить з доведеності факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у вказаний період, ведення спільного господарства, спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вказаний факт визнається відповідачкою ОСОБА_2 , підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , договорами оренди житла, роздруківкою листування через застосунки-месенджери, індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, встановлення яких можливе в окремому провадженні міститься у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення обов`язково зазначається мета встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Позивач вказує на те, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 є отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України №2011-ХІІ, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції чинній на час смерті ОСОБА_4 , у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 (провадження №61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такі висновки про застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що не можуть бути поєднаними в одному провадженні вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, та оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки ці вимоги підсудні судам різних юрисдикцій.

Отже, встановлення судом заявленого позивачкою юридичного факту зумовлює виникнення у особи права на виплату грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, вимоги позивачки щодо встановлення факту не визнаються відповідачем ОСОБА_3 , а тому, колегія суддів вважає, що вказана справа підлягає вирішенню саме у порядку позовного провадження.

Слід зазначити, що позовні вимоги до Адміністрації Державної прикордонної служби України не підлягають задоволенню, оскільки адміністрація не є належним відповідачем у справі, оскільки не є суб`єктом виплати такої соціальної допомоги.

З урахуванням викладеного вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 18 лютого 2023 року до дня смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 18 лютого 2023 року до дня смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай