Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7313/24
Провадження №: 2-о/332/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документа.

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту належності їй витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, трудової книжки та довідки про заробітну плату за період з вересня 1986 року по серпень 1991 року. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» у визначений законом час, вона досягнувши віку для отримання пенсії, подала відповідні документи до Пенсійного фонду з метою отримання пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області № 14 від 31.10.2024 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з підстави того, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи протягом листопада 1985 року - грудня 1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 04.03.1986 року, оскільки на титульному аркуші трудової книжки наявний запис щодо зміни прізвища російською мовою з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . У зв`язку з наявними розбіжностям у написанні прізвища особи українською мовою після реєстрації шлюбу дані трудової книжки не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу. Також не зараховано періоди роботи протягом вересня 1986 року серпня 1991 року, згідно з довідкою про заробітну плату від 15.04.2024 року № 268, оскілки зазначено прізвище « ОСОБА_2 ». Зазначає, що через неналежне оформлення вищезазначених документів, вона позбавлена можливості підтвердити свій страховий стаж роботи та реалізувати своє право на призначення пенсії за віком, а тому просить суд встановити факт належності їй вищезазначених документів.

Ухвалою судді від 23.12.2024 року заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків вказаних в ухвалі судді.

Ухвалою судді від 27.01.2025 року у зв`язку із усуненням недоліків заяви відкрито провадження у справі із призначенням справи до судового розгляду.

Заявник у судовому засіданні заяву в частині встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 04.03.1986 року підтримала, вимоги щодо встановлення факту належності їй витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, трудової книжки та довідки про заробітну плату за період з вересня 1986 року по серпень 1991 року просила залишити без розгляду.

Представник заінтересованої особи - Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 14.10.1997 року Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_1 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжі (а.с.4).

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.08.1992 року підтверджується зміна прізвища заявниці з дошлюбного (російською мовою, далі мовою оригіналу) « ОСОБА_2 » на шлюбне (російською мовою, далі мовою оригіналу) « ОСОБА_3 » (а.с.12).

У трудовій книжці НОМЕР_1 заповненій 04.03.1986 зазначено (російською мовою, далі мовою оригіналу) ОСОБА_4 . В подальшому відділом кадрів у зв`язку з укладенням шлюбу заявниці було внесено зміни в написанні її прізвища в трудовій книжці, а саме: перекреслено дошлюбне прізвище (російською мовою, далі мовою оригіналу) « ОСОБА_2 » та записано як « ОСОБА_3 » (російською мовою) із вказівкою про те, що прізвище « ОСОБА_2 » змінено на (російською мовою, далі мовою оригіналу) « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.08.1992 року і наказу № 74 від 18.05.1993 року (а.с.6).

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області № 14 від 31.10.2024 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу, з підстави того, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи протягом листопада 1985 року - грудня 1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 04.03.1986 року, оскільки на титульному аркуші трудової книжки наявний запис щодо зміни прізвища російською мовою з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . У зв`язку з наявними розбіжностям у написанні прізвища особи українською мовою після реєстрації шлюбу дані трудової книжки не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для призначення пенсії за віком.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії, оскільки як встановлено судом, розбіжності в написанні прізвища заявника виникли внаслідок перекладу її прізвища з російської на українську мову. Встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 259, 263- 265, 273 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 268 від 15.04.2024 року залишити без розгляду.

В іншій частині заяву подану в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 трудової книжки НОМЕР_1 від 04.03.1986 року.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.В.Марченко