Справа №549/68/25
провадження № 2/549/94/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Глущенко Н.М.
за участю секретаря судового засідання Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чорнухи за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення коштів,
Позивач ОСОБА_1 (через свого представника - адвоката Польову Е.М.) звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати договір підряду №199/2024 від 29 жовтня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь суму попередньої оплати (авансу) за договором підряду №199/2024 від 29 жовтня 2024 року в розмірі 131 950,00 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що у 2024 році вона придбала собі квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . З метою проведення ремонту у придбаній квартирі 29 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір підряду №199/2024. Загальна вартість договору становить 329880,00 гривень (п. 3.1. Договору). 29 жовтня 2024 року позивачем було сплачено відповідачу аванс у розмірі 131950 грн, 00 коп. Положеннями п.2.1 Договору передбачено, що підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт, визначених цим договором, 29.10.2024 року.
Відповідно до п. 2.2. Договору термін виконання робіт 90 робочих днів, тобто до 03 березня 2025 року.
Всупереч зазначеному відповідач не приступив до виконання робіт за
договором. На даний час на об`єкті замовника за адресою:
АДРЕСА_1 відповідачем не виконано жодних робіт, що, в свою чергу, призвело до бажання позивача повернути сплачені кошти та розірвати договір підряду. Враховуючи вищевикладене, позивач звертається до суду з позовом про розірвання договору та стягнення коштів.
Ухвалою судді Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 06.03.2025 року, закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи зазначене зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом установлено, що 29 жовтня 2024 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з метою проведення ремонту квартири було укладено договір підряду №199/2024. Загальна вартість договору становить 329880,00 гривень (п. 3.1. Договору).
Відповідно до положень п.3.3. договору передбачено, що на момент підписання договору замовник сплачує аванс підряднику в розмірі 40% (131950 грн.) від робіт до яких
приступив підрядник.
На виконання вимог вказаного пункту 3.3. договору в день підписання договору позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 131950,00 грн.
Факт сплати вказаних коштів ОСОБА_1 ФОП
ОСОБА_2 підтверджується виданою відповідачем квитанцією до прибуткового
касового ордера №113 від 29.10.2024 року.
Положеннями п.2.1. договору передбачено, що підрядник зобов`язується
приступити до виконання робіт, визначених цим договором, 29.10.2024 року.
Відповідно до п.2.2. договору термін виконання робіт 90 робочих днів, тобто до 03 березня 2025 року.
Згідно з положеннями пункту 14.2 договору внесення змін до договору чи його
розірвання допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не передбачено даним
Положеннями п. 14.3. договору передбачено, що дія цього договору може бути
припинена за взаємною згодою сторін, при відсутності невиконаних зобов`язань
сторін щодо цього договору протягом 10 календарних днів з моменту подання заяви
про таке припинення та має бути викладена у письмовому вигляді, скріплена
підписами їх представників та печатками.
Відповідно до п. 15.4. договору будь-які зміни та доповнення, що вносяться до цього
Договору, дійсні лише за умови, коли вони викладені у письмовій формі і підписані
уповноваженими на це представниками сторін та скріплені печатками.
У договорі підряду від 29.10.2024 року сторони визначили форму
розірвання договору, позивач 14 січня 2025 року звернулася до
відповідача із листом про односторонню відмову від договору та повернення
коштів, в якому ставила вимогу підписати відповідну додаткову угоду про
розірвання договору підряду №199/2024 від 29.10.2024 та повернути їй
сплачені нею в рахунок авансу за договором підряду №199/2024 від
29.10.2024 кошти у сумі 131 950,00 грн.
Зазначений лист було направлено на 2 відомі адреси відповідача зазначену у
Вказаний лист було отримано відповідачем 23 січня 2025 року, що підтверджується
інформацією із сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження відправлення
Отже, до теперішнього часу свої зобов`язання щодо ремонту квартири відповідачем не виконано, внаслідок чого позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини, внаслідок яких виник спір щодо виконання договірних зобов`язань, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті встановлених судом обставин спірних правовідносин суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 3 ЦК України цивільні правовідносини регулюються цивільним законодавством на засадах, зокрема, свободи договору, справедливості, добросовісності, розумності та гарантуванні судового захисту цивільного права та інтересу.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з ч.1 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.874 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.
Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).
Згідно з ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
За правилами ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків
Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.
При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.
Повернення авансу має відбуватися відповідно до вимог закону та договору.
Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2024 року у справі №308/5527/22.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 3 ст. 858 ЦК якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
За обставинами спірних правовідносин судом установлено, що позивачем було авансовано виконання відповідачем робіт, передбачених договором, проте відповідач, всупереч положень п.2.2 договору не виконав своєчасно замовлених робіт, а відтак допустив прострочення виконання зобов`язання, внаслідок чого виникають передумови для настання правових наслідків, передбачених ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз змісту зазначеної норми закону свідчить, що розірвання договору в судовому порядку з причин істотного його порушення є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №914/2649/17.
Тлумачення норм ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. (постанова Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №537/4259/15-ц)
Судом установлено, що позивачем передано відповідачу в якості авансу суму коштів в розмірі 131950 грн., проте відповідач не виконав жодних робіт, обумовлених договором, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність розірвання такого договору, то сплачена позивачем сума авансу підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навів обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин справи.
Беручи до уваги, що за умовами договору відповідач мав виконати замовлені в нього роботи у строк до 03.03.2025, але станом на даний час так і не виконав свого зобов`язання, то доводи сторони позивача про істотне порушення відповідачем умов договору та наявність підстав для розірвання такого договору за ініціативою замовника є обґрунтованими та правомірними.
Щодо судових витрат, то згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду не сплачений судовий збір, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 2024,56 грн.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення коштів задовольнити.
Розірвати Договір підряду №199/2024 від 29 жовтня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму попередньої оплати (авансу) за договором підряду №199/2024 від 29 жовтня 2024 року в розмірі 131950 грн. 00 коп.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2024 грн. 56 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Чорнухинський районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі невручення заочного рішення суду у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд шляхом подачі відповідної заяви протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко