Справа № 581/51/25
Провадження № 2/581/135/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ «Служба у справах дітей» Липоводолинської селищної ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

20 січня 2025 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно 2 малолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем він має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням суду від 1 листопада 2023 року шлюб між ним та відповідачем розірвано.

Висновком виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради визначено місця проживання дітей разом з ним. Нині він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 та мають спільну дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від попереднього шлюбу дружина має трьох дітей, які також проживають з ними.

Зараз його сім`я проживає поряд із будинком його батьків. За потреби, вони допомагають у догляді за шістьма дітьми. Вони створили для дітей задовільні умови проживання, діти забезпечені найнеобхіднішим - тепла оселя, одяг і взуття відповідно до їх віку і сезону, достатньо їжі, посібники для навчання. До липня 2024 року працював у Липоводолинському КП ГВП «Комунпослуга», зараз тимчасово не працює, завжди шукає підробіток.

Відповідач жодним чином не піклується про дітей і не відчуває потреби у цьому. Вона не телефонує дітям, не спілкується з ними. Відповідач веде аморальний спосіб життя, пиячить, змінює місця проживання і співмешканців.

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Козін Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей. Зазначила, що нещодавно влаштувалась на роботу, не відмовляється від обов`язку сплачувати аліменти, періодично приходить навідати дітей, приносить їм гостинці, діти радіють її приходу, особливо дочка ОСОБА_7 . Неодноразово запитувала у колишнього чоловіка та її матері чи потрібні дітям одяг, взуття, шкільні приладдя, ліки, на що отримувала відповідь про те, що не потрібно, оскільки все є.

Представник третьої особи відділу «Служба у справах дітей» Липоводолинської селищної ради Костян Л.Ю. вважала, що є підстави для задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивача, дала покази про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, діти проживали з батьком з народження, поки їх не вилучили в Хоружівський інтернат, надалі батько їх забрав. Відповідач участі в утриманні не приймає, зверталась з пропозицією надати кошти. Дітей інколи відвідує, ОСОБА_7 дійсно радіє приходу матері, тягнеться до неї. ОСОБА_9 фактично проживає в її родині, до матері менш прихильний, оскільки свідок із його народження ним опікувалася.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, судом встановлені такі фактичні обставини.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтв про народження є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6, 7).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 1 листопада 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 5 лютого 2025 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з 16 січня 2025 року, і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с. 65-66).

2 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб (а.с. 14).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 (а.с. 15-16).

Родина ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 16 грудня 2024 року має статус багатодітної сім`ї (а.с. 17).

Рішенням №61 виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради від 22 березня 2023 року затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 терміном на 1 рік (а.с. 11-13).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 9 січня 2025 року, малолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 проживають разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у двохкімнатному будинку в АДРЕСА_2 , у якому створені необхідні умови для проживання та навчання дітей: діти мають окремі ліжка, стіл письмовий, іграшки, канцтовари, мобільні телефони, забезпечені одягом та взуттям. В будинку наявна необхідна побутова техніка, заготовлені дрова на зиму. У сім`ї дружні та доброзичливі родинні відносини (а.с. 18).

Відповідно до довідки № 01-12/167 від 10 лютого 2025 року, виданої КНП «Липоводолинська лікарня», відповідач ОСОБА_2 з 20 липня 2023 року перебуває на обліку лікаря-нарколога, діагноз F 10.2.3. (а.с. 48).

Відповідно до постанов Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності 24 червня 2021 року, 6 березня 2023 року, 1 серпня 2023 року, 23 травня 2024 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184, частиною 3 статті 178 КУпАП (а.с. 42-45, 64).

25 жовтня 2022 року при обстеженні житлово-побутових умов проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкали в АДРЕСА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 та бабою ОСОБА_17 , встановлено, що для виховання та навчання дітей не створено належних умов, вирішено ініціювати притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків (а.с. 68).

20 лютого 2023 року при обстеженні житлово-побутових умов проживання дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які мешкали в АДРЕСА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 та бабою ОСОБА_17 , вирішено у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, небезпечним середовищем, вилучити дітей та влаштувати до родити баби ОСОБА_18 (а.с. 69).

З 2 березня по 16 червня 2023 року діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у Хоружівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області; 16 червня 2023 року діти передані батьку ОСОБА_1 (а.с. 74-77).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Липоводолинської селищної ради від 23 січня 2025 року, затвердженого рішенням виконкому ради, доцільним є позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висновок мотивований тим, що ОСОБА_2 на даний час житла та місця реєстрації не має, ніде не працює, засобів для утримання дітей не має, матеріально дітей не утримує, часто притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, зловживання алкогольними напоями. За весь час окремого проживання матері від дітей, мати 4 рази відвідувала дітей в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 30 - 32).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частини 6, 7, 8 статті 7 СК України).

Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до частини 5, 6 статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновки суду по суті спору.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Зокрема, вказані правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20 (провадження № 61-6807св21), від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18 (провадження № 61-21461св19), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19). Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Суть позовних вимог зводиться до того, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей: сина ОСОБА_9 (7 років), дочки ОСОБА_7 (5 років), які проживають разом з батьком позивачем ОСОБА_1 , який також має батьківські обов`язки відносно дітей.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження ті обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, позивачем не доведено того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.

Так, було встановлено, що відповідач періодично відвідує дітей за місцем їх проживання, проводить з ними деякий час, цікавиться їх життям, забезпеченістю їх одягом, ліками, дочка ОСОБА_7 прихильна до матері. Ці обставини не заперечувалися позивачем та свідком ОСОБА_8 , яка опікується онуками.

Суд може погодитися з тим, що відповідач недостатньо приділяє уваги вихованню дітей, недостатньо часу проводить з ними, але суд не погоджується з тим, що відповідач взагалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки його обґрунтуванням стали обставини, що можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про визначення місця проживання дітей, а вказана у висновку обставина, що відповідач 4 рази відвідувала дітей в стані алкогольного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Окрім того, є надзвичайно важливим те, що дочка ОСОБА_7 прихильна до матері відповідача по справі, у зв`язку з чим суд вважає, що висновок органу опіки та піклування суперечить інтересам дитини.

Щодо наданих актів про неналежність житлово-побутових умов проживання дітей, складених у 2022 та 2023 роках, коли діти проживали разом з матір`ю, то суд не може їх взяти до уваги у зв`язку з неактуальністю цих доказів, оскільки після того діти були відібрані в матері та надалі передані для проживання разом з батьком.

Інші докази також не вказують на обґрунтованість позовних вимог.

Також чином, суд не вбачає підстав для застосування виняткового заходу - позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вимог статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Третя особа: відділ «Служба у справах дітей» Липоводолинської селищної ради (вул. Полтавська, 15, сел. Липова Долина, Роменський район, Сумська область, ).

Суддя О. В. Кузьмінський