Справа № 509/5971/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року сел. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

при секретарі судового засідання: Степанової Н.С.,

за участі учасників судового провадження:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у її вихованні

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у її вихованні, у якому просив:

- зобов`язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіку побачень та спілкування батька з сином:

- побачення з дитиною кожного тижня у понеділок та середу з 16:00 години до 20:00 години та 2 повних вихідних (субота та неділя) у перший та третій тиждень кожного місяця з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір`ю дитини способу передачі дитини від матері до батька;

- безперешкодне спілкування з дитиною за місцем проживання дитини у святкові дні - Новий рік, Різдво, Великдень, день народження дитини, день народження батька, дідуся і бабусі дитини (батьків Позивача);

- забезпечення оздоровчого відпочинку у супроводі батька протягом 20 діб на рік (14 днів - у літній період, 6 днів - у зимовий період) з правом виїзду до інших міст України;

- в разі хвороби дитини в день, який припадає на час (день спілкування) батька з дитиною, дитина залишається з матір`ю і цей день не переноситься на інший день. При цьому батько дитини може відвідувати дитину в інший день за її місцезнаходженням за присутності матері дитини за попередньою домовленістю батьків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матір дитини вже довгий час чинить перешкоди та не дає жодної можливості позивачу бачитись з дитиною, негативно ставиться до спілкування батька з сином. Зазначає, що органом опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеської області було виготовлено висновок щодо побачень батька з сином, на заяву позивача. Однак, матір дитини ОСОБА_5 не дотримується графіку побачень батька з дитиною, встановленого Органом опіки та піклування, часто не відповідає на телефонні дзвінки від позивача у години та дні, встановлені уповноваженими особами для побачень батька з дитиною, не пускає до будинку, де проживають матір із сином, забирає сина з міста саме у години та дні, передбачені для зустрічей позивача із дитиною без попереднього узгодження таких планів із ОСОБА_4 .

Органом опіки та піклування встановлено наступний графік побачень батька з дитиною:

«Визначити спосіб участі батька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місця та час їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною з урахуванням її режиму дня, згідно графіка в такі дні:

- кожен другий та четвертий вівторок місяця з 14.00 до 16.00 та кожну першу та третю суботу з 17.30 до 19.00 прогулянок у дворі її місце проживання, парках, біля моря чи дитячих розважальних центрах за віком (в присутності та за домовленістю з матір?ю);

- у свята: Дні народження (самої дитини та батька), Новий Рік, Різдво, Великдень, інші свята, святкується батьком разом із сином, або на наступний день після свят з правом виходити на прогулянки, сумісний відпочинок, відвідувати заклали культури, розважальні та інші заклади з урахуванням необхідності розвитку дитини, місця для відпочинку та оздоровлення дитини (в присутності та за домовленістю з матір`ю).»

Позивач вважає, що такий графік побачень батька з сином не відповідає інтересам дитини, порушує принцип рівності прав батьків на участь у вихованні дитини, а також порушує право ОСОБА_4 на реалізацію своїх батьківських прав.

Зокрема це проявляється у встановленні батьку бачитись із сином лише півтори години на тиждень і лише у присутності та за домовленістю із матір`ю, що за своїм принципом вже є порушенням рівності батьків на виховання дитини, в тому числі, але не виключно, з огляду й на чинення перешкод матір`ю у таких зустрічах.

Даний графік безумовно не надає достатньої кількості часу для проведення із дитиною, а також ставить батька у залежне від матері дитини становище, оскільки ОСОБА_4 таким чином не може безперешкодно виконувати свої батьківські обов`язки лише через недомовленість та обов`язкову присутність матері під час таких зустрічей. А, оскільки, як вже було вказано, мати дитини чинить перешкоди у вихованні дитини батьком такі домовленості встановити не можливо, відповідно графік, рекомендований Органом опіки не дотримується.

Зустрічі батька з дитиною лише у присутності матері також не відповідають інтересам дитини, оскільки дитина росте, батько має право на вільне спілкування із сином без присутності інших осіб у будь-якому його віці, по що вказує позивач.

Позивач вважає наявність перешкод у вихованні батьком дитини доведеною, порядок участі батька у вихованні дитини, а встановлений Органом опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області таким, що не відповідає інтересам дитини, порушує права батька на рівноправне виховання дитини та перешкоджає у реалізації батьківських обов`язків, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.10.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, та визначено строк вчинення процесуальних дій учасниками справи.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області надати висновок щодо розв`язання спору за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_5 третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі батька у її вихованні.

06.02.2024 року до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник в інтересах відповідача зазначила наступне. Після припинення фактичних шлюбних відносин, з липня 2022р. позивач ОСОБА_4 ніяк не піклувався про дитину до досягнення ним 1-річного віку та у тяжкий для всіх період першого року початку війни, що супроводжувалось обстрілами, постійними відключеннями світла, води та тепла, не забезпечував дитину їжею та жодного разу не поцікавився його безпекою, здоров`ям та розвитком, не надавав грошові кошти на утримання сина, через що ОСОБА_5 29.11.2022р. була вимушена звернутись з відповідною заявою до Малиновського районного суду м.Одеси про стягнення аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_6 . На думку відповідачки, ОСОБА_4 одразу ж після подачі нею позовної заяви про стягнення аліментів, при отриманні у лютому 2023р. позову про стягнення аліментів, звернувся до органів опіки та піклування з безпідставною заявою про усунення йому перешкод в спілкуванні з сином, в той час, коли такого обмеження жодного разу не було, та більше, ініціатором зустрічей батька з сином виступала саме відповідачка, провозивши дитину до місця проживання батька, що підтверджується скріншотом смс-листування між сторонами (парерова копія електронних доказів надається). Згодом, рішенням №119 від 22.05.2023р. виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області був визначений спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 .

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_4 на засідання комісії з розгляду його заяви не з`явився, що говорить про відсутність інтересу до власної ж заяви і нібито порушеного права у спілкуванні з дитиною; вищезазначене рішення №119 від 22.05.2023р. виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ним нікуди не оскаржувалось. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позивач повністю був згодний з встановленим графіком побачень, та з початку липня 2023р. по цей день встановлений графік побачень виконується батьком практично в повному обсязі, за виключенням нез`явлення на зустріч з дитиною в суботу 20.01.2024р., без попередження про перенос зустрічі, всупереч рекомендаціям рішення №119 від 22.05.2023р. виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області а також, в супереч рекомендаціям рішення в частині матеріального утримання дитини; аліменти на утримання дитини позивач сплачує в недостатньому рівні, з вересня 20023р. почав сплачувати 2 тисячі гривень на місяць, що не покриває потреб дитини, безпідставно ухиляється від надання згоди на реєстрацію місця проживання дитини за адресою матері, що порушує інтереси дитини та право дитини на отримання освітніх послуг (дитячі садки, школи, за місцем реєстрації, тощо), не відвідував та не привітав дитину подарунком на Різдво і Новий рік, що прямо було передбачене графіком. Вищевказані обставини підтверджуються скріншотом смс-листування між сторонами а також можуть бути підтверджені показами свідків, допитаних в судовому засіданні.

Підставою для звернення ОСОБА_4 до суду слугувало саме ухилення матері від виконання рішення органу опіки та піклування, та зазначена обставина вказана ним у позовній заяві, а саме, те, що «матір дитини - ОСОБА_5 не дотримується графіку побачень батька з дитиною, встановленого органом опіки та піклування, часто не відповідає на телефонні дзвінки від позивача у години та дні, встановлені для побачень батька з дитиною, не пускає до будинку, де проживають матір з сином, забирає сина з міста саме у години та дні, передбачені для зустрічей позивача із дитиною без попереднього узгодження таких планів з ОСОБА_4 » При цьому позивач посилався на смс-листування між сторонами, фіксацію вихідних дзвінків відповідачу та неодноразові виклики наряду патрульної поліції.

В цій частині сторона відповідача зазначають, що жодних перешкод позивачу з боку відповідачки у спілкуванні позивача з дитиною не вчинено, навпаки, систематичні зустрічі батька з дитиною підтверджуються скріншотами листування сторін щодо організації часу та місця зустрічі за графіком та фотографіями, зробленими під час таких зустрічей з липня 2023р. по січень 2024р.

Стосовно позовних вимог в частині встановлення позивачу графіку побачень з дитиною ОСОБА_6 у вигляді побачень з дитиною кожного тижня у понеділок та середу з 16:00 години до 20.00 години та 2 повних вихідних (субота та неділя) у перший та третій тиждень кожного місяця з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір ю дитини способу передачі дитини від матері до батька; просили суд прийняти до уваги наступне. На цей час спільна дитина сторін ОСОБА_6 у віці 1 рік 7 місяців, та має такий розпорядок дня: підйом 06.00; сніданок 08.00; прогулянка 11.00-12.00; перекус 11.00; обід 13.00; денний сон 13.00-16.00; вечеря 17.00; прогулянка, перекус 17.30-18.30; вільний час, ігри -18.30-19.30; купання, приготування до сну -19.30-20.00; нічний сон 20.00, дитина сама не ходить в туалет, ходить в підгузках, самостійно дитина не їсть, лише за допомогою, не розмовляє.

Стосовно вимог щодо проведення зустрічей без присутності матері, вважають що це безпосередньо порушить права та інтереси дитини, оскільки через малий вік, стан та розвиток, дитина потребує найбільшої уваги, відчуття спокою та безпеки, турботи зі сторони матері, до якої вона найбільш прихильна. У відзиві також представник звертає увагу на стан здоров`я батька дитини, та чи зможе він в повній мірі самостійно здійснювати догляд за дитиною без присутності матері.

В загальному у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 просили відмовити, адже графік побачень є, та відповідачка жодним чином не перечить зустрічам батька з сином. Просили врахувати при вирішенні спору запропонований ними спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6 , а саме, встановити наступний графік систематичних побачень батька з сином:

- кожен другий та четвертий вівторок місяця з 16-00 до 19-00 години та кожну першу та третю суботу з 16-00 до 19.00 прогулянок у дворі місця проживання дитини, парках, біля моря чи дитячих розважальних центрах за віком (в присутності та за домовленістю з матір`ю);

- з 5-річного віку дитини розпочати адаптаційний період з відвідуванням дитиною та матері місця проживання батька, для вирішення і узгодження побутових питань догляду за дитиною, та з 6-річного віку дитини встановити зустрічі з батьком без присутності матері;

- спілкування у святкові дні Різдво, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10-00 до 12-00 години, Новий Рік, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 10-00 до 12-00 години, Великдень, з 10-00 до 12-00 години, день народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10-00 до 12-00 години, день народження батька, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 10-00до 12-00 години, за місцем перебування дитини (до 6-ти річного віку дитини в присутності та за домовленістю з матір`ю);

- виїзд батька з дитиною для оздоровлення тривалістю не більше 7 днів літнього періоду та 3 днів зимового періоду після досягнення дитиною 6-річного віку в межах України з одночасним встановленням переносу усіх зустрічей батька за основним графіком на інші дні за попередньою домовленістю між батьками в період офіційної відпустки матері за її місцем працевлаштування;

- у разі хвороби дитини, батько згідно встановленого графіку та стану дитини може відвідати сина у лікарні, дні хвороби дитини в дні зустрічей з батьком не переносяться.

20.05.2024 року судом було отримано Висновок органу опіки та піклування Таїровської селищної ради про визначення способів участі гр. ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 .

04.06.2024 року в інтересах позивача представником подані письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні 30.01.2025 року за клопотанням відповідача було допитано свідка гр. ОСОБА_2 , яка доводиться матір`ю відповідачки, на даний час проживає разом з донькою та онуком, допомагає їй у вихованні онука. Надала пояснення суду, що її донька жодним чином не здійснює перепони у спілкуванні батька з сином, а навпаки намагається щоб таке спілкування між ними не переривалося в зв`язку з їх відносинами. Дуже часто батько сам не приходив на зустрічі, або ж переносив їх на ті години, коли дитина спить, або ж перебуває в садку. Також вказала, що хлопчик ще зовсім маленький, та сильно прив`язаний до матері, часто капризує в силу свого віку, том на її думку зустрічі на даний момент на можуть проходити без матері, враховуючи вік дитини. Проживає з донькою з моменту народження онука, та жодного разу не було свідком того, щоб її донька була проти зустрічей сина з батьком. Щодо викликів поліції, подробиці їй невідомі.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, дні чи години не є принциповими для позивача в даному випадку, батько забезпечений житлом, у квартирі є окрема кімната для хлопчика, індивідуальне ліжко, графік роботи батька дозволяє приділити час та увагу дитині без необхідності обов`язкової присутності матері при зустрічах з дитиною.

Представник відповідача в судовому засіданні наголосила суду на тому, що позивач має вади із здоров`ям, які тим чи іншим чином не можуть дозволити йому самостійно перебувати з хлопчиком, адже в нього трапляються запаморочення голови, втрата свідомості, що підтверджується відповідною медичною документацією, що міститься в матеріалах справи.

Відповідач просила суд врахувати, що дитині три роки, він засипає лише з матір`ю, можливо з часом коли він підросте буде можливість залишати його на ніч з батьком, проте зараз для дитини це буде стресом. Зазначила, що жодних порушень попереднього графіку побачень батька з сином вона не допускала, всі скріншоти переписок не містять в собі точних дат, все значиться як «сьогодні», до якого періоду часу вони відносяться встановити не можливо. Стовно свят, батько взагалі не вітав сина з будь-якими святами, тому їй незрозуміло вимоги щодо цього. Ще раз вказала, що з її боку жодним чином не йде мова про створення перешкод у спілкуванні батька з сином, проте необхідно врахувати вік дитини, та його розпорядок дня, обмеження комендантської години в країні, та й загалом військовий стан в країні, а не лише вимоги позивача.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в судове засідання не прибув, до суду подано заяву начальника Служби у справах дітей в якому просить розглянути справу за відсутності їх представника та прийняти рішення взявши до уваги найвищі інтереси дитини. Раніше було подано Висновок стосовно розв`язання спору, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні сина, місця та час їх спілкування, а саме брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною з урахуванням його режиму дня, згідно графіка в такі дні:

- побачення з дитиною кожного вівторка з 16:00 години по 19:00 годину з можливістю відвідування різних дитячих заходів, розважальних центрів за віком дитини ( за попереднім узгодженням з матір`ю дитини та способу передачі дитини від батька до матері та навпаки без присутності матері, при цьому мати перебуває на відстані не потрапляючи у поле зору дитини та батька, спостерігає за спілкуванням батька та дитини);

- побачення з дитиною в суботу з 10.00 години до 13.00 години, або неділю з 16.00 години до 19.00 години (визначені час та дні батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини), з можливістю відвідування різних дитячих заходів, розважальних центрів за віком дитини (без присутності матері, при цьому мати перебуває на відстані не потрапляючи у поле зору дитини та батька, спостерігає за спілкуванням батька та дитини);

- мати може спостерігати за спілкуванням батька і дитини, але за проханням батька може долучитися до спілкування батька з дитиною;

- у разі ввімкнення сигналу тривоги, батьки визначаються про компенсацію часу за домовленістю;

- у разі хвороби дитини, батько згідно встановленого графіку та стану здоров`я дитини, може відвідувати дитину у лікарні, дні хвороби дитини в дні зустрічей з батьком не переносяться (якщо дитина хворіє вдома). При цьому батько дитини може відвідувати дитину в інший день за її місцезнаходженням за присутності матері дитини та за попередньою домовленістю батьків;

- під час офіційної відпустки матері за її місцем працевлаштуванням, зустрічі з батьком, за основним графіком переносяться за попередньою домовленістю між батьками на інші дні та узгоджуються за 7 днів до відпустки.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши позицію представника позивача, відповідача та її представника, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2022 року. Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02.10.2023р. шлюб між сторонами розірваний, спільна дитина проживає разом з матір`ю. Мати, ОСОБА_5 , активно займається вихованням сина, проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності.

Рішенням №119 від 22.05.2023р. виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області був визначений спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 .

Судовим розглядом встановлено, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з сином. Самостійно і добровільно батьки не можуть визначитися зі спільною участю у вихованні дитини, раніше встановлений графік органу опіки та піклування не є таким, що в повній мірі задовольняє вимоги позивача, а тому порушено питання про участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батька, який мешкає окремо від дитини.

Оцінюючи доводи та заперечення сторін, суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч.ч. 2, 8-10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

Позивач у підтвердження безпосередньо факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дитиною жодних належних та допустимих доказів не надав. Заяви до правоохоронних органів стосовно побачень з сином, та конфліктів з колишньою дружиною з цього приводу дійсно мали місце, проте ні в якому разі не можуть свідчити саме про перешкоди з баку матері, адже кінцевого процесуального рішення з приводу заяв чи звернень до поліції стороною позивача не було надано. Так, сторони визнають, що між ними тривалий час відсутнє порозуміння щодо побачень батька із сином. Разом з тим, жодних об`єктивних даних про те, що відповідач вчиняє будь які активні дії чи допускає бездіяльність, які б надали суду можливість констатувати факт спричинення перешкод позивачу справа не містить.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із сином та брати участь у його вихованні.

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення способів участі гр ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 вважається за доцільне визначити такий графік:

- побачення з дитиною кожного вівторка з 16:00 години по 19:00 годину з можливістю відвідування різних дитячих заходів, розважальних центрів за віком дитини ( за попереднім узгодженням з матір`ю дитини та способу передачі дитини від батька до матері та навпаки без присутності матері, при цьому мати перебуває на відстані не потрапляючи у поле зору дитини та батька, спостерігає за спілкуванням батька та дитини);

- побачення з дитиною в суботу з 10.00 години до 13.00 години, або неділю з 16.00 години до 19.00 години (визначені час та дні батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини), з можливістю відвідування різних дитячих заходів, розважальних центрів за віком дитини (без присутності матері, при цьому мати перебуває на відстані не потрапляючи у поле зору дитини та батька, спостерігає за спілкуванням батька та дитини);

- мати може спостерігати за спілкуванням батька і дитини, але за проханням батька може долучитися до спілкування батька з дитиною;

- у разі ввімкнення сигналу тривоги, батьки визначаються про компенсацію часу за домовленістю;

- у разі хвороби дитини, батько згідно встановленого графіку та стану здоров`я дитини, може відвідувати дитину у лікарні, дні хвороби дитини в дні зустрічей з батьком не переносяться (якщо дитина хворіє вдома). При цьому батько дитини може відвідувати дитину в інший день за її місцезнаходженням за присутності матері дитини та за попередньою домовленістю батьків;

- під час офіційної відпустки матері за її місцем працевлаштуванням, зустрічі з батьком, за основним графіком переносяться за попередньою домовленістю між батьками на інші дні та узгоджуються за 7 днів до відпустки.

Рекомендовано батьку гр. ОСОБА_4 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати, враховуючи інтереси дитини, обов`язково вчасно повертати дитину за місцем її проживання з матір`ю, попереджати мати дитини про зміни у графіку участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини за тиждень до визначеної дати.

Рекомендовано матері гр ОСОБА_2 поважати батьківські права гр ОСОБА_4 та не чинити перешкод у спілкування батька з дитиною, попереджати батька дитини про зміни у графіку участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини за тиждень до визначеної дати.

Відповідачка не заперечувала визначення участі у спілкуванні та вихованні дитини позивачем відповідно до висновку служби у справах дітей, просила при цьому все ж таки врахувати вік дитини та емоційну прив`язаність малолітнього сина до матері в силу його віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спілкування сина та батька відповідають інтересам дитини. Визначений спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином не зашкодить дитині, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а також не є підставою для позбавлення дитини права на спілкування з обома батьками.

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження № 61-7951св22), від 15 серпня 2023 року у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23), від 26 жовтня 2023 року у справі № 233/418/22 (провадження № 61-11951св23).

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі "М.С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Суд частково погоджується з рекомендаціями органу опіки та піклування щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, а саме узагальнивши вимоги позивача, позицію відповідача на вихованні якої перебуває малолітня дитина, та згідно запропонованого органом опіки варіанту та усунути перешкоди позивачу в спілкуванні та вихованні дитини.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер.

Дитина сторін перебуває у ранньому дитячому віці, зокрема хлопчик не досяг 4-річного віку. Вік дитини, у сукупності з іншими обставинами, має суттєве значення для вирішення справи. У даному віці поведінка дітей не завжди є усвідомленою. Звичайною є ситуація, коли дитина, проживаючи спільно із матір`ю, має із нею міцніший психоемоційний зв`язок, аніж із батьком, який на даний час проживає окремо, відчуває до неї більшу прихильність, почуття захищеності, спорідненості.

Психологічна прив`язаність дітей до матері, обумовлює необхідність поступової адаптації дитини до відновлення стосунків з батьком.

Так, на переконання суду за конкретних обставин цієї справи, суд, враховуючи позицію позивача, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги частково та виходячи із найкращих інтересів дитини, при цьому враховуючи права обох з батьків, визначити такий порядок спілкування та побачення батька з сином, який врахує певний період адаптації у їхніх стосунках, не викличе відторгнення. Відтак, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити позивачу такий графік побачень із сином: побачення з дитиною кожного тижня у вівторок та четвер з 16:00 години по 19:00 годину з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ, без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір`ю дитини способу передачі дитини від матері до батька та навпаки;

- побачення з дитиною в суботу з 10.00 години до 13.00 години, або неділю з 16.00 години до 19.00 години (визначені час та дні батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини), з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ, без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір`ю дитини способу передачі дитини від матері до батька та навпаки;

- побачення з дитиною у святкові та неробочі дні - Новий рік, Різдво Христове, Пасха (Великдень), день народження дитини, день народження батька (позивача) - з 10.00 години до 13.00 години (періоди часу батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини);

- починаючи з 6-річного віку дитини, забезпечення оздоровчого відпочинку дитини у супроводі батька протягом 15 діб на рік: 10 днів у літній період, 5 днів у зимовий період, з правом виїзду до інших населених пунктів України;

- в разі хвороби дитини, батько згідно встановленого графіку та стану здоров`я дитини, може відвідувати дитину у лікарні, дні хвороби дитини в дні зустрічей з батьком не переносяться (якщо дитина хворіє вдома). При цьому батько дитини може відвідувати дитину в інший день за її місцезнаходженням за присутності матері дитини та за попередньою домовленістю батьків;

- під час офіційної щорічної (або додаткової) відпустки матері за її місцем працевлаштуванням, зустрічі з батьком, за основним графіком переносяться за попередньою домовленістю між батьками на інші дні та узгоджуються за 7 днів до відпустки;

- у разі ввімкнення сигналу тривоги (повітряної), батьки визначаються про компенсацію часу за домовленістю.

Суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

На переконання суду, з урахуванням відносин між сторонами, побоювань відповідачки, як матері, щодо необхідності її присутності під час побачень сина з батьком через його вік, відсутність стійкого контакту в силу, зокрема, роздільного проживання, буде достатнім для того, щоб позивач мав змогу налагодити взаємозв`язок з сином, бути обізнаним про його потреби, звички, вподобання його розпорядок дня, графік сну, харчування, стан здоров`я тощо, щоб мати змогу в подальшому спілкуватись з сином без присутності матері, що в свою чергу відповідатиме найвищим і найкращим інтересам самого хлопчика, позитивно вплине і на стосунки батьків.

Слід також роз`яснити сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на характер спору та часткове задоволення пред`явлених позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не чинити перешкоди ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спілкуванні з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіку побачень та спілкування батька з сином:

- побачення з дитиною кожного тижня у вівторок та четвер з 16:00 години по 19:00 годину з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ, без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір`ю дитини способу передачі дитини від матері до батька та навпаки;

- побачення з дитиною в суботу з 10.00 години до 13.00 години, або неділю з 16.00 години до 19.00 години (визначені час та дні батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини), з можливістю відвідування родичів, різних дитячих заходів, розважальних дитячих установ, без присутності матері, за попереднім узгодженням з матір`ю дитини способу передачі дитини від матері до батька та навпаки;

- побачення з дитиною у святкові та неробочі дні - Новий рік, Різдво Христове, Пасха (Великдень), день народження дитини, день народження батька (позивача) - з 10.00 години до 13.00 години (періоди часу батьки можуть корегувати з урахуванням режиму дня дитини);

- починаючи з 6-річного віку дитини, забезпечення оздоровчого відпочинку дитини у супроводі батька протягом 15 діб на рік: 10 днів у літній період, 5 днів у зимовий період, з правом виїзду до інших населених пунктів України;

- в разі хвороби дитини, батько згідно встановленого графіку та стану здоров`я дитини, може відвідувати дитину у лікарні, дні хвороби дитини в дні зустрічей з батьком не переносяться (якщо дитина хворіє вдома). При цьому батько дитини може відвідувати дитину в інший день за її місцезнаходженням за присутності матері дитини та за попередньою домовленістю батьків;

- під час офіційної щорічної (або додаткової) відпустки матері за її місцем працевлаштуванням, зустрічі з батьком, за основним графіком переносяться за попередньою домовленістю між батьками на інші дні та узгоджуються за 7 днів до відпустки;

- у разі ввімкнення сигналу тривоги (повітряної), батьки визначаються про компенсацію часу за домовленістю.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.03.2025 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко