Справа № 526/636/25
Провадження № 6/526/9/2025

У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Киричок С.А., розглянувши заяву ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу №526/626/25 від 11.03.2025 року таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

13 березня 2025 до Гадяцького районного суду Полтавської області від представника ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» надійшла заява про визнання судового наказу №526/636/25 від 11.03.2025 року таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що 03.03.2025 року ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий газ з ОСОБА_1 , що виник по об`єкту газифікації, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 11.03.2025 року суддею Киричком С. А. було видано судовий наказ по справі №526/626/25 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ за вказаною адресою. 12.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з листом в якому повідомила про відчуження нею об`єкту газифікації, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, буд. 83, с. Вельбівка, Миргородський район. В зв`язку з цим заявник просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Під час вивчення матеріалів справи суддею встановлено, що 11.03.2025 року суддею Гадяцького районного суду Полтавської області Киричком С.А., видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1 630, 29 грн та витрати по сплаті судового збору 302,80 грн.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦПК України, суд може винести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст.170-171,260 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу №526/636/25 від 11.03.2025 року таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий Гадяцьким районним судом Полтавської області 11.03.2025 у справі №526/636/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1 630,29 грн та витрати по сплаті судового збору 302,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: С. А. Киричок