Справа № 564/4687/24
20 березня 2025 року
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Зберун К.Ф.
представника позивача Семещук Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування - виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
Орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2025 року провадження у цивільній справі за позовною заявою органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав закрито, у зв`язку з її смертю.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що із 20.12.2023 року на первинному обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, у службі у справах дітей Костопільської міської ради перебуває неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07.11.2023 року неповнолітня ОСОБА_5 відібрана від батька ОСОБА_1 , без позбавлення його батьківських прав.
Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області від 28.12.2023 р. № 242 неповнолітній ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області від 25.01.2024 р. № 9 неповнолітню ОСОБА_3 влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За час перебування у цій сім`ї між дитиною та прийомними батьками склалися теплі та дружні стосунки, дитина оточена любов`ю та турботою, забезпечена необхідним одягом, взуттям, шкільним приладдям, предметами особистої гігієни, іграшками, повноцінним харчуванням.

Батько дитини ОСОБА_1 після її відібрання жодних дій щодо повернення дочки не вчинив, продовжує проживати за кордоном, має іншу сім`ю. Життям, навчанням, станом здоров`я, духовним розвитком дочки не цікавиться, участі в її утриманні та вихованні не приймає, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.

Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з`ясувавши думку неповнолітньої ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком вказаний відповідач у справі - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 .

Матір дитини ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 20.01.2025 р.

Заочним рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07.11.2023 року неповнолітня ОСОБА_3 відібрана від батька ОСОБА_1 , без позбавлення його батьківських прав.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області від 28.12.2023 р. № 243 неповнолітній ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області від 25.01.2024 р. № 9 неповнолітню ОСОБА_3 влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Із акту обстеження умов проживання від 12.11.2024 р., інформації Спеціальної школи в м. Костопіль Рівненської обласної ради від 04.10.2024 р. вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає в будинку прийомних батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для дитини створені належні умови для проживання та виховання, вона забезпечена відповідним сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям, прийомні батьки добросовісно виконують покладені на них обов`язки, піклуються про дитину, цікавляться її навчанням.

З інформації Спеціальної школи в м. Костопіль Рівненської обласної ради від 31.10.2024 р. вбачається, що батько неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 проживає за кордоном, має іншу сім`ю, дитину та батьківські збори не відвідує, час від часу телефонує, матеріально дочку не забезпечує, не приймає участі в її вихованні та розвитку.

Відповідно до медичного висновку КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. В. Поліщука» РОР неповнолітня ОСОБА_3 страждає на легку розумову відсталість, потребує спостереження лікарів та проходження лікування.

Із повідомлення Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Костопільсьокї міської ради від 22.10.2024 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувє свої батьківські обов`язки, з 2018 року проживає в Естонії, має іншу сім`ю. У ході спілкування вказав на те, що наміру забирати до себе свою неповнолітню дочку ОСОБА_3 не має, інколи їй телефонує.

У довідці Костопільського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області від 25.11.2024 р. № 29047 вказано, що заборгованість зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 станом на 01.11.2024 р. складає 32258 грн. 06 коп.

Судом встановлено, що із 2018 року відповідач свою неповнолітню дочку ОСОБА_3 , 2009 року народження не відвідував, станом її здоров`я, навчанням, духовним розвитком не цікавився, матеріально не забезпечував.

У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що відповідач ОСОБА_1 свідомо, з власної ініціативи, самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої доки ОСОБА_3 .

Наведене також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Зокрема, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що неповнолітня ОСОБА_3 разом із братом малолітнім ОСОБА_4 близько одного року проживаю в його сім`ї, у них склалися дружні, хороші стосунки. Він разом із дружиною піклуються про дітей, забезпечують їх матеріально, займаються їх лікуванням, вихованням та доглядом. Батько неповнолітньої ОСОБА_3 жодного разу її не відвідував, матеріально не забезпечує, інколи спілкується з нею по телефону.

Свідок ОСОБА_9 , завідувач відділу соціального супроводу КУ «ЦНАП» Костопільської міської ради, у судовому засіданні показала, що сім`я, в якій проживала неповнолітня ОСОБА_3 , перебувала під соціальним супроводом з 2021 року. Дитина залишилася без батьківського піклування та з 25.01.2024 року влаштована в прийомну сім`ю ОСОБА_6 . Із спілкування з відповідачем у телефонному режимі їй стало відомо, що батько дитини ОСОБА_1 проживає за межами України та забирати дочку до себе наміру не має.

Свідок ОСОБА_10 , соціальний педагог Спеціальної школи в м. Костопіль, у судовому засіданні показала, що неповнолітня ОСОБА_3 навчається у 8-А класі вказаного навчального закладу, має проблеми із психікою, за станом здоров`я не може самостійно виконувати всі завдання. Після поміщення дитини у прийомну сім`ю її поведінка, стан здоров`я змінилися на краще. Батько дитину не відвідував жодного разу, її навчанням та вихованням не цікавився, проживає за кордоном.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав.

Неповнолітня ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що свого батька ОСОБА_1 не бачила давно, інколи з ним спілкується по телефону. На даний час проживає в прийомній сім`ї, де їй комфортно, забезпечена всім необхідним.

Із висновку органу опіки та піклування Костопільської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету № 287 від 02.12.2024 року вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2009 року народження, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться її навчанням. За час проживання дитини в прийомній сім`ї жодного разу не відвідував дитину. Вваажає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Таким чином встановлено, що відповідач свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .

Винна поведінка відповідача порушує законні права та інтереси дитини на гармонійний духовний розвиток та виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, справа № 520/8264/19, висловлено правову позицію, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, справа № 520/8264/19 висловлено правову позицію, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Перебуваючи на значній відстані, на території іншої держави, відповідач мав усвідомлювати, що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Оскільки відповідач фактично з 2018 року належним чином не виконував свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , суд вважає, що є правильним застосування до нього крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дочки ОСОБА_3 без поважних причин, залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву органу опіки та піклування - виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Костопіль Рівненської області батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області, вул. Свободи,3, м. Костопіль Рівненського району Рівненської обл., .

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 25 березня 2025 року.

Суддя: Р. М. Снітчук