Справа № 692/183/25
Провадження № 2/692/204/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю: секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2012 по 2018 рік. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 28.11.2018 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 утвердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 2017 року і додосягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з часу ухвалення судом рішення змінився матеріальний стан позивача, зросли витати на утримання дитини через зростання цін на продукти харчування, одяг, медичне обслуговування, оплату навчання, підвищення прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Зазначає положення СК України щодо можливості зміни розміру аліментів та просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3 , встановлений рішенням Драбівського районногоЧеркаської області від 28.11.2018 року, з 1000грн. щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 03.03.2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_4 20.03.2025 скерував до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що від своїх обов`язків щодо ОСОБА_3 не відмовляється, однак має на утриманні іншу неповнолітню дочку ОСОБА_5 і у Соснівському районному суді м. Черкаси знаходиться справа № 712/2866/25 про стягнення з нього аліментів утримання дитини та додав копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

Позивач відповідь на відзив не надала, сторони з клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не звертались.

Дослідивши наявні матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 26 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис за № 1537, та її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до копії виконавчого листа № 692/794/17 від 12.02.2019, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 23 серпня 2017 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.07.2018 по справі № 707/1038/18 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 01.03.2019, виданого Черкаським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 01.03.2019, про що складено відповідний актовий запис № 220, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 16.05.2022, виданого ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_11 .

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином обставина встановлення обов`язку відповідача по сплаті аліментів на утримання своєї дитини дочки ОСОБА_3 доказуванню не підлягає.

Статтями 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися для вирішення спору.

Звертаючись з позовом до суду, фактично ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду. Позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини, а не на зміні матеріального становища платника аліментів.

При цьому суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 181 СК України не передбачає обов`язку позивача доводити необхідність такої зміни, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини належить стягувачці, якою і є позивачка.

Вбачається, що подаючи позов ОСОБА_1 не зазначила ч. 3 ст.181 СК України, як правову підставу змінити спосіб стягнення аліментів, тому суд застосовує дану норму, адже неправильна юридична кваліфікація позивачкою правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV).

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

Позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача та визначає розмір такої частки 1/4, при цьому не надає інформації про майновий стан відповідача та розмір його доходів.

Позивач у цілому не заперечує проти задоволення позову, проте посилається на наявність іншої дитини та наявність іншого судового провадження щодо стягнення з нього аліментів.

Суд вважає підтвердженою обставину щодо наявності у відповідача дитини від іншого шлюбу, проте зауважує, що доказів твердження наявності іншого судового провадження щодо стягнення з відповідача аліментів не надано.

Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, виходячи з принципів якнайкращого забезпечення інтересів дитини ОСОБА_3 та забезпечення дотримання балансу інтересів сторін підлягає до часткового задоволення у розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., від якого була звільнена позивач при подачі позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись та ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 76-84,206, 263- 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, на аліменти у частці від доходу відповідача в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. який необхідно сплатити на рахунок: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікаціїї доходів бюджету: 22030106.

Виконавчий лист, виданий Драбівським районним судом Черкаської області в справі № 692/794/17, відкликати із Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://ck.ck.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлений 28 березня 2025року.