№ 207/1029/25
№ 2-о/207/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту факту належності особі правовстановлюючих документів, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 16 липня 1985 року на ім`я " ОСОБА_2 " з заміною прізвища на " ОСОБА_3 " (записано російською мовою) та диплому НОМЕР_2 виданого 12 липня 1985 року про закінчення Дніпродзержинського ГПТУ №23 на ім`я (записано українською мовою) " ОСОБА_4 ".

Вказана заява обгрунтована посиланням на те, що на сьогоднішній день заявниця має достатньо пільгового стажу, а тому звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою оформлення пільгової пенсії. При вивченні поданих документів, заявниці було рекомендовано звернутися до суду та встановити факт належності їй трудової книжки та диплому ГПТУ №23, оскільки виявлені в них розбіжності в написанні її імені на російській мові " ОСОБА_5 )" та записом в її паспорті, в якому її ім`я на російській мові записане як " ОСОБА_6 ". Розбіжності виникли при заміні заявницею паспорта в 1999 році, робітниками паспортного столу була зроблена помилка у написанні її імені на російській мові, замість вірного " ОСОБА_6 " було записано " ОСОБА_6 ", в дипломі зроблено невірний запис її імені українською мовою " ОСОБА_6 " замість вірного " ОСОБА_6 ".

Ухвалою суду від 20.02.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, розгляд справи призначено на 20.03.2025 на 11:00 годин.

20.03.2025 учасники справи у судове засідання не з`явились.

Заявниця у поданій заяві просить розглянути справу без її участі, заяву задовольнити у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області причину неявки суду не повідомило, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.

Суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, тому вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_3 , виданого Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області 23.03.1999, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Вільногірськ, Дніпропетровської області.

У дипломі НОМЕР_2 виданому 12.07.1985 Дніпродзержинським ГПТУ №23 ім`я заявниці записано українською мовою " ОСОБА_4 ".

В трудовій книжці серії НОМЕР_1 , яка видана 16.07.1985, ім`я заявниці вказано " ОСОБА_2 " з заміною прізвища на " ОСОБА_3 " (записано російською мовою).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 , заявницею після укладення шлюбу змінено прізвище на ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт належності диплому НОМЕР_2 виданого 12.07.1985 Дніпродзержинським ГПТУ №23 та трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.07.1985, саме заявниці підтверджений належними, достатніми та допустимими письмовими доказами, вказані розбіжності у написанні імені виникли внаслідок неналежного оформлення відповідальними особами таких документів, що об`єктивно не можна ставити у провину заявниці.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що іншим шляхом встановити факт належності заявниці диплому та трудової книжки неможливо, встановлення належності вказаних документів має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй можливість реалізувати свої конституційні права на пенсію, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Відповідно до п.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.263,264,265,293-294,315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.07.1985 на ім`я " ОСОБА_2 " з заміною прізвища на " ОСОБА_3 " (записано російською мовою) та диплому НОМЕР_2 виданого 12.07.1985 про закінчення Дніпродзержинського ГПТУ №23 виданого на ім`я (записано українською мовою) " ОСОБА_4 ".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська