КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/5218/15 Головуючий у І інстанції Демидовська А.І.
Провадження №22-ц/824/1161/2025 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Доброванової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 (відповідач) заборгованість за договором позики у розмірі 1 000 575, 34 грн та сплачений судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 3 775, 80 грн.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 1 000 575, 34 грн, а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою від 10 квітня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва залишив без задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

14 травня 2024 року з апеляційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 рокузвернулась відповідач ОСОБА_4 , яка, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що не згодна з розміром заборгованості, заявленої позивачем, оскільки вона завищена та не враховує суми повернутих нею коштів позивачу по розписці від 04 січня 2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

11 листопада 2024 року апеляційний суд призначив справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 до розгляду у судовому засіданні.

19 березня 2025 року позивач ОСОБА_1 подала до канцелярії Київського апеляційного суду заяву про відмову від позову, в якій зазначила, що вирішила відмовитися від позовної заяви до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 04 січня 2014 року та просить розглядати справу без її участі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Стрикаль О.В. не заперечував проти прийняття судом відмови ОСОБА_1 від позову та закриття провадження у даній справі.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1-3 та ч. 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Заява адвоката Полонець Н.А. про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України, не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Підстав для відхилення заяви про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції не встановлено.

Подання заяви про відмову від позову є реалізацією позивачем його диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України (постанова Верховного Суду від 20.10.2020 року в справі №2-2394/2009).

Колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Визнати нечинним заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року.

Апеляційне провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 259, 268, 352, 362, 367, 373, 374, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти відмовуОСОБА_2 від позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Визнати нечинним заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року та закрити провадження у даній справі.

Ухвалаапеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 27 березня 2025 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.