Справа № 602/221/25
Провадження № 2-о/602/31/2025
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" березня 2025 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді- Холява Л.І.,
секретар - Домчук В.І.,
розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за заявою представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -
Представник заявниці ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати обмежувальний припис стосовно кривдника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_6 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до вказаних осіб, а також місця їх проживання (перебування) та переслідувати їх у будь-який спосіб; заборонити вести листування (поштові листи електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах) здійснювати дзвінки та вести телефонні переговори з вищевказаними особами, або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати вищевказаних осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають в місці, невідомому ОСОБА_6 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.
В обґрунтування вимог заяви представник заявниці зазначила, що з 26 серпня 2005 року ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , місце реєстрації Вишгородоцька сільська рада Лановецького району Тернопільської області, актовий запис за №3.
У період шлюбу в них народилося 5 дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Сім`я проживає житловому в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .
Між заявницею та її чоловіком склались неприязні стосунки через те, що він упродовж тривалого часу вчиняє стосовно неї психологічне, фізичне та економічне насильство, шляхом систематичних принижень намагається зробити її життя нестерпним. ОСОБА_6 перебуваючи за місцем їхнього спільного проживання, неодноразово був у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв насильство у сім`ї відносно дружини, під час якого чинив щодо неї моральний та психологічний тиск, ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою. Заявниця постійно напружена, схвильована, перебуває у стресовому стані, їй страшно перебувати вдома, вона хвилюється за своє життя та здоров`я своїх дітей, у зв`язку з цим неодноразово зверталася в правоохоронні органи за захистом. Разом з тим, своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричиняє непоправну шкоду психологічному здоров`ю дітям, оскільки діти постійно є свідками фізичної та психологічної агресії батька в результаті чого перебувають у постійній емоційній напрузі та страху перед ним. Фізичне насильство відображається в тому, що чоловік неодноразово піднімав на неї руку, погрожував вбити або завдати шкоду здоров`ю. Психологічне насильство полягає в тому, що він при спілкуванні з ОСОБА_4 веде себе агресивно по відношенню до неї, обзиває нецензурними лайками, погрожує розправою, погрожує застосувати силу, безпідставно обмежує у користуванні власним майном, зокрема чинить перешкоди у користуванні житлом, меблями, речами домашнього вжитку.
За вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_4 та невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.173-2, 184 КУпАП України, що стверджується доданими до заяви постановами Лановецького районного суду Тернопільської області, також відносно нього як кривдника органами поліції виносилися термінові заборонні приписи. Проте, ані виклики поліції, ані притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, не вплинули на поведінку останнього. Його поведінка стає дедалі агресивнішою, внаслідок чого довірителька постійно перебуває у стані стресу та страху за своє життя та здоров`я. Враховуючи тривалість та системність протиправної поведінки її чоловіка, а також той факт, що він продовжує агресивні дії по відношенню до неї та дітей, не бажає змінювати свою поведінку, довірителька переконана у продовженні та повторному вчиненні психологічного насильства відносно неї, а тому вважає неможливим спільне проживання з ОСОБА_6 .
З урахуванням наведеного просить застосувати відносно ОСОБА_6 обмежувальний припис, посилаючись на те, що останній має інше місце для проживання (житло яке належить його матері) розташоване за адресою: с.Тарасівка, Золочівський район Львівська область.
Ухвалою судді від 07 березня 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі.
Заявниця ОСОБА_4 , представник заявниці адвокат Радосюк О.І. в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, від представника заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.
Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Отож, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.
Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 26 серпня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за № 3 та видано свідоцтво про шлюб.
Заявниця разом із дітьми мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Житло на праві власності належить ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 грудня 2023 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З., зареєстрованого в реєстрі №1-1018 та Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер 357632603, сформованого 08 грудня 2023 року державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З.
Від даного шлюбу в сторін народилися діти: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 17 лютого 2006 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 06 червня 2008 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 31 травня 2007 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 08 грудня 2009 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 19 квітня 2011 року Вишгородоцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області.
ОСОБА_6 неодноразово притягувався постановами Лановецького районного суду Тернопільської області до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини, в тому числі, в присутності своїх неповнолітніх дітей, що підтверджується постановами суду в справі № 602/287/22 від 11 травня 2022 року за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.184 КУпАП, № 602/155/23 від 14 березня 2023року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, №602/1101/22 від 08 лютого 2023 року, №602/1159/23 від 11 грудня 2023 року, №602/564/23 від 20 липня 2023 року, №602/893/23 від 20 жовтня 2023 року, №602/109/24 від 25 березня 2024 року, №602/1195/23 від 05 січня 2024 року, №602/118/24 від 21 лютого 2024 року, №602/81/24 від 21 лютого 2024 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.
Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У п.9 ч.1 ст.1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Звертаючись до суду, представник заявниці обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_6 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відтак, суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що ОСОБА_6 , який заявниці приходиться чоловіком, неодноразово вчиняв щодо дружини домашнє насильство психологічного та фізичного, порушував вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, що вбачається із змісту вищенаведених постанов Лановецького районного суду Тернопільської області.
В той же час, долученими до матеріалів справи доказами не встановлено вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства економічного характеру щодо ОСОБА_4 .
Всі ці дії в сукупності, а також невиконання ОСОБА_6 термінового заборонного припису, вказують на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо ОСОБА_4 , зокрема в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , що викликало у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, перебував в нетверезому стані в присутності неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.
Таким чином, ОСОБА_4 , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування ОСОБА_6 застосованих судом заходів впливу до нього, порушення вимог термінових заборонних приписів, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї психологічного насильства.
Зазначене підтверджується фактичними обставинами справи, які встановлено судом в ході заслуховування пояснень заявниці та під час дослідження письмових доказів.
Тривалість протиправної поведінки ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4 є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, а також з принципу пропорційності, достатнім часом для видачі обмежувального припису є три місяці з дня винесення рішення суду.
Окрім того, суд не знаходить підстав для задоволення заявленої в частині заборони ОСОБА_6 вести листування (поштові листи електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах) здійснювати дзвінки та вести телефонні переговори з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони ОСОБА_6 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , якщо вони за власним бажанням перебувають в місці, невідомому ОСОБА_6 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.
З огляду на вказані обставини, суд, враховуючи принцип пропорційності, приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису, а тому заява представника ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення. Слід видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на строк 3 (три) місяці, яким встановити наступний захід тимчасового обмеження прав кривдника: заборонити ОСОБА_6 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_6 , наближатися на відстань ближче 100 метрів до заявниці та неповнолітніх дітей, а також місця їх проживання (перебування), а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та переслідувати їх у будь-який спосіб; заборонити ОСОБА_6 , вести листування (поштові листи електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах) здійснювати дзвінки та вести телефонні переговори з заявницею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
У задоволенні решти вимог заяви представника заявниці ОСОБА_4 ОСОБА_5 суд відмовляє, оскільки докази на обґрунтування таких обставин в матеріалах справи відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд,
Заяву представника заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці, яким визначити такі тимчасові обмеження:
- заборонити ОСОБА_6 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
- заборонити ОСОБА_6 , наближатися на відстань ближче 100 метрів до ОСОБА_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , а також місця їх проживання (перебування), а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та переслідувати їх у будь-який спосіб;
- заборонити ОСОБА_6 , вести листування (поштові листи електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах) здійснювати дзвінки та вести телефонні переговори з ОСОБА_4 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
У задоволенні інших вимог заяви відмовити.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Лановецької міської ради.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Л. І. Холява