Справа № 592/2980/25
Провадження № 2/592/1320/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Соляник Є.О.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Браги Ю.О.,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

23.02.2025 ОСОБА_2 (далі позивачка) через представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, сформованим через електронну систему «Електронний суд» і просила стягнути з ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» (далі відповідач) заборгованість за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом у розмірі 916005,79 грн., судовий збір у розмірі 7328,05 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16500 грн.

Ухвалою суду від 26.02.2025 по справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.03.2025.

12.03.2025 представником відповідача ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» - Поляковою В.Л. подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з погашенням заборгованості та відсутністю предмету спору. Просила відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16500 грн. через їх необґрунтованість. Судовий збір розподілити між сторонами з урахуванням положень частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

13.03.2025 представником позивачки подано заяву про прийняття відмови від позову у зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідачем у повному обсязі та виплаті ним заборгованості за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом у розмірі 916005,79 грн. Також просила стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати судовий збір у розмірі 7328,05 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16500 грн.

Представник позивачки Король М.І. у підготовчому судовому засіданні просила прийняти відмову від позову на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України. Вказувала, що відповідачем повністю задоволені позовні вимоги та виплачена заборгованість за договорами після пред`явлення позову до суду. Просила стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача Брага Ю.О. просила закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Вказувала, що заборгованість за договорами погашена. Просила відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю співмірності наданих послуг, а судовий збір розподілити між сторонами з урахуванням положень частини 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору (пункт 2 частини 1 статті 255 ЦПК України); позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини 1 статті 255 ЦПК України).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.09.2021 по справі № 638/3762/20, провадження № 61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Під час підготовчого судового засідання установлено, що заборгованість ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» перед ОСОБА_2 за договорами купівлі-продажу електричної енергії не була погашена станом на момент відкриття провадження у справі, тому відсутні підстави для закриття провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, як просила представник відповідача.

Разом з тим, оскільки представник позивачки просила прийняти відмову від позову у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за договорами купівлі-продажу електричної енергії після відкриття провадження у справі, підстави для не прийняття відмови від позову не встановлені, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивачки від позову на підставі пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до частини 2 статті 255 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 7328,05 грн., який остання просила стягнути з відповідача на її користь.

Згідно частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що відповідач після пред`явлення позову до суду, до початку розгляду справи по суті позов визнав та погасив перед позивачкою заборгованість за договорами і остання не підтримує своїх вимог, на підставі частин 1 та 3 статті 142 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 3664,03 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 16500 грн.

19.02.2025 між адвокатом Король М.І. та ОСОБА_2 укладено Договір про надання правової допомоги № 18, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. При розрахунку вартості юридичної допомоги враховується час, витрачений адвокатом, об`єм та складність наданих послуг, специфіка запиту клієнта та інше. За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правничої допомоги і її вартість.

Відповідно до Акту про надання правничої допомоги від 23.02.2025 до Договору про надання правової допомоги № 18 від 19.02.2025 загальна вартість наданої правової допомоги складає 16500 грн. та включає в себе наступні послуги: проведення аналізу Договорів, супутніх документів (акти наданих послуг, акти звірки, виписки з рахунку клієнта) та надання правових висновків з урахуванням чинного законодавства; підготовка, складання та подання позовної заяви; супровід справи в суді першої інстанції; стягнення заборгованості в порядку виконавчого провадження.

23.02.2025 адвокатом Король М.І. отримано від ОСОБА_2 16500 грн., що підтверджується квитанцією № 235899997 від 23.02.2025.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).

У пункті 21 додаткової постанови від 29.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представником відповідача на підставі частини 5 статті 137 ЦПК України у заяві про закриття провадження у справі викладено заперечення щодо стягнення заявлених витрат на правничу допомогу адвоката, у яких зазначено, що сума заявлених витрат не є обґрунтованою і неспівмірною із предметом спору. Справа є незначної складності, судова практика в тотожних справах є однозначною. При складанні позову у представника позивачки не було необхідності у вирішенні жодних складних питань, не здійснювався аналіз норм чинного законодавства, що стосується предмету позову. З наданих документів неможливо встановити точної вартості отриманих послуг та оплати таких послуг. Заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачці всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.

Враховуючи, що позивачка не підтримує своїх позовних вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову на підставі частини 3 статті 142 ЦПК України, оцінюючи заявлений представником позивачки розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, з урахуванням реального часу витраченого адвокатом Король М.І. на складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кількома ідентичними за змістом договорами, участі у підготовчому засіданні, обсяг наданої правової допомоги, зміст заперечень представника відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачкою витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Керуючись статтями 142, 200, 206, пунктом 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості.

Провадження у цивільній справі № 592/1377/25, провадження № 2/592/1076/25 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» про стягнення заборгованості - закрити.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією № 235901207 від 23.02.2025, що становить 3664 грн. 03 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3664 грн. 03 коп. та 5500 грн. 00 коп. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Косолап