Справа № 515/1238/24
Провадження № 2/513/203/25
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2025 року Саратський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» в особі представника Кумко Оксани Дмитрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -
В С Т А Н О В И В :
07 серпня 2024 року позивач через свого представника звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області із вказаним позовом, посилаючись на таке.
08 травня 2018 року між ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.026.1.0518.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. з терміном користування до 08 травня 2021 року із сплатою процентів за використання кредитних коштів, які складаються з: процентів за користування кредитом щомісячно, із розрахунку процентної ставки 0,01% річних; комісії за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% від суми кредиту, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.
Додатком №1 до кредитного договору від 08 травня 2018 року № 0.026.1.0518.ФО_К, визначено графік погашення кредиту, нарахованих проценті та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором.
Відповідно до графіку погашення кредиту, який надавався з 08 травня 2018 року по 07 травня 2021 року, позичальник, окрім тіла кредиту 10 000,00 грн, мала також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 1,55 грн та комісію за обслуговування кредиту у розмірі 10 764,00 грн. Всього сума платежів за кредитним договором мала складати 20 765,55 грн.
ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу кредит в розмірі 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК», строком до 08 травня 2021 року.
Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується копією виписки по рахунку, яка в свою чергу підтверджує факт переказу та зарахування грошових коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1 - № НОМЕР_2 .
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2021 року має заборгованість 22 545,99 грн, з яких: 437,99 грн заборгованість по тілу кредиту; 8 570,78 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2,35 грн прострочені проценти за кредитом; 299,00 прострочена комісія за обслуговування кредиту; 9 269,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 3 875,90 штрафи та пеня.
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 08 травня 2018 року № 0.026.1.0518.ФО_К, на її адресу: АДРЕСА_1 , було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за № 10-21/3206/Ф від 21 жовтня 2021 року, надавши можливість останній добровільно врегулювати заборгованість. Проте дана вимога повернулась до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» із відміткою на конверті «за закінченням строку зберігання».
Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 454,99 грн, з яких: 437,99 грн заборгованість по тілу кредиту; 8 570,78 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2,35 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 комісія за обслуговування кредиту; 9 269,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 3 875,90 штафи, пені, а також судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до розпорядження в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 серпня 2024 року справу передано на розгляду Саратському районному суду Одеської області.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 вересня 2024 року справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання ухвали суду про відкриття провадження та призначення розгляду справи на вказану ним в позовній заяві електронну адресу, яке ним отримано. У позовній заяві представник позивача просить розглядати справу за відсутності позивача, на підставі наявних доказів, не заперечуючи проти винесення заочного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , яку повернуто з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".
Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки судові виклики були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверти повернулися із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судові виклики відповідачу вручені.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що 08 травня 2018 року між ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.026.1.0518.ФО_К, який власноручно підписано відповідачкою.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав кредит в сумі 10 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № № НОМЕР_1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК». Видача коштів за кредитним договором здійснювалась за допомогою перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 .
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000,00 грн підтверджено договором про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0.026.1.0518.ФО_К від 08 травня 2018 року, який підписаний відповідачкою ОСОБА_1 , випискою з особового рахунку по рахунку про перерахування суми кредиту від 23 квітня 2021 року.
Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула.
Згідно з інформацією за укладеним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 31 березня 2021 року загальна заборгованість за кредитом № 0.026.1.0518.ФО_К від 08 травня 2018 року становить 22 454,00 грн, з яких: 437,99 грн заборгованість по тілу кредиту; 8 570,78 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2,35 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 комісія за обслуговування кредиту; 9 269,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 3 875,90 штафи, пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За положенням ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно зі ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Таким чином, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, конкретні умови кредитування, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 08 травня 2018 року № 0.026.1.0518.ФО_К, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОМЕГА ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі 22 454,99 грн, з яких: 437,99 грн заборгованість по тілу кредиту; 8 570,78 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2,35 грн. прострочені проценти за кредитом; 299,00 комісія за обслуговування кредиту; 9 269,00 грн прострочена комісія за обслуговування кредиту; 3 875,90 штафи, пені.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.
З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручене у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду або через Саратський районний суд Одеської області, а матеріали справ випробовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 26 березня 2025 року.
Суддя В. С. Миргород