Провадження № 2/0203/68/2025
УХВАЛА

10 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

представника позивача Лисенка Д.В. (в режимі відеоконференції),

відповідача Бут Н.С. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Боряк Г.Ю. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №2311 від 13.10.2022 року та некомпенсованої вартості полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договору добровільного страхування наземного транспорту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №2311 від 13.10.2022 року та некомпенсованої вартості полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договору добровільного страхування наземного транспорту, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» заборгованість за договором фінансового лізингу №2311 від 13.10.2022 року в сумі 299105,68 грн, а також 4504,80 грн некомпенсована вартість полісу №211524096 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та 90800,64 грн некомпенсована вартість договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 13.10.2022 року, всього на загальну суму 394411,12 грн.

У чергове підготовче засідання, призначене на 10.02.2025 року, з`явились представник позивача, відповідач та її представник, які брали участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача та її представника, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за відсутності третьої особи.

07.02.2025 року до початку чергового підготовчого засідання в системі «Електронний суд» до суду звернулась представник відповідача з черговим клопотанням про витребування доказів, в якому просить суд:

- витребувати у позивача ТОВ «Авентус Лізинг»:

- документи, що підтверджують ціну, за якою автомобіль, марки Lexus RC 350, 2017 випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вибув із власності ТОВ «Авентус Лізинг», в тому числі копію договору купівлі-продажу від 20.07.2023 року №8219/23/000902, укладеного між ТОВ «Авентус Лізинг» з третьою особою;

- копію висновку про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля, марки Lexus RC 350, 2017 випуску, номер кузову НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що відбулось 09.01.2023 року.

В обґрунтування вимог свого чергового клопотання про витребування доказів представник відповідача зазначила, що на думку сторони відповідача, позивач намагається перешкодити відповідачу у збиранні доказів для доведення своєї правової позиції. Також представник відповідача пояснила, що після спливу строку, зазначеного в попередній ухвалі суду, з урахуванням відповіді відповідача, затребувані документи так і не були надані стороні відповідача. Натомість 24.12.2024 року представник відповідача отримала листа від ТОВ «Авентус Лізинг» №02-02/4/126, у якому зазначено, що позивач не ініціював захист прав щодо відшкодування матеріальних збитків, звертався до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування, але отримав відмову через керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а також не оскаржував це рішення. Водночас позивач відмовився надавати іншу запитувану інформацію, посилаючись на відмінне правове регулювання спірних правовідносин, а також на ухвалу суду від 17.12.2024 року, якою відповідні відомості були витребувані у РСЦ МВС України у м. Києві.

Тому представник відповідача, розцінюючи поведінку позивача як неналежну процесуальну поведінку, знов звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів.

Під час підготовчого засідання відповідач та її представник підтримали клопотання про витребування доказів та просили суд його задовольнити, підстави звернення до суду з клопотаннями пояснили суду таким чином, як про це вказано вище та у клопотанні. Також представник відповідача пояснила, що сторона відповідача бажає довести, що лізингові платежі, які складаються з частини вартості майна та лізингової комісії, повністю були відшкодовані позивачу після продажу транспортного засобу, та позивач не може отримати подвійну вигоду.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання сторони відповідача про витребування доказів, бо на його думку, відомості, про витребування яких просить відповідач, виходять за межі предмета позову та не стосуються предмета спору, ухвалою суду були витребувані відповідні докази у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві. Крім того, представник позивача зазначив, що законом визначена заборона втручання у право власності, а позов стосується стягнення заборгованості.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» заборгованості за договором фінансового лізингу №2311 від 13.10.2022 року в сумі 299105,68 грн, а також 4504,80 грн некомпенсованої вартості полісу №211524096 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 90800,64 грн некомпенсованої вартості договору добровільного страхування наземного транспорту №-10-01 від 13.10.2022 року, всього на загальну суму 394411,12 грн. Об`єктом лізингу є транспортний засіб автомобіль марки Lexus RC 350, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

На підтвердження факту звернення до ТОВ «Авентус Лізинг» з адвокатським запитом та отримання відповіді на нього представник відповідача надала суду копію відповіді на адвокатський запит від 24.12.2024 року.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року було частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі та витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві: інформацію про вартість транспортного засобу, за якою автомобіль марки Lexus RC 350, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , був перереєстрований з ТОВ «Авентус Лізинг» () на іншу особу; належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу автомобіля марки Lexus RC 350, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , від 20.07.2023 року №8219/23/000902, де продавцем є ТОВ «Авентус Лізинг» (), а у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частин 2, 4 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частин 1, 4-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 4, 9, 11 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 6, ч. 7, ч. 8, ч. 9 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Аналіз викладених вище норм ЦПК України та фактичних обставин по клопотанню дає суду підстави для висновку, що у клопотанні про витребування доказів представник відповідача не довела того, що відомості про витребування висновку про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля внаслідок ДТП, що відбулось 09.01.2023 року, стосується предмета доказування. Крім того, в іншій частині вимог клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки ухвалою суду від 17.12.2024 року було витребувано запитувані документи у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, та у відповіді на адвокатський запит представник позивача послався на ухвалу суду.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що клопотання представника відповідача про витребування доказів є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 76-78, 81, 83, 84, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №2311 від 13.10.2022 року та некомпенсованої вартості полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та договору добровільного страхування наземного транспорту відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 17.02.2025 року.

Суддя Ф.М. Ханієва