Постанова

Іменем України

31 березня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7956/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Поливач Л. Д.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області

від 30 січня 2025 року

у складі судді Іванюти Т. Є.

у цивільній справі №368/112/25 Кагарлицького районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до Національного музею народної архітектури та побуту України

про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

У С Т А Н О В И В:

23 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області з вищевказаним позовом.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 30 січня 2025 року справу передано на розгляд до іншого суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд іншому суду, оскільки не врахував, що спір виник у сфері трудових відносин, що передбачає альтернативну підсудність та подання позову за зареєстрованим місцем проживання позивача.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 30 січня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивачка належним чином повідомлена про розгляд її апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.01.2025 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а. с. 73, 76-77).

Відповідач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 30.01.2025 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а. с. 73, 76, 78).

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що місцезнаходження відповідача у м. Києві і фактичне місце проживання позивача також у м. Києві, а тому для зручності розгляду у розумні строки справу необхідно передати до Голосіївського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційного скарги, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської області за вирішенням трудового спору, а саме про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині першій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21.

Згідно копії паспорта, Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 68 на звороті), що відноситься до територіальної підсудності Кагарлицького районного суду Київської області.

Судом апеляційної інстанції інформацію щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 перевірено в Єдиному державному демографічному реєстрі та встановлено, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що дану позовну заяву ОСОБА_1 подано до суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, що відповідає частині першій статті 28 ЦПК України, тобто з додержанням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Крім того, колегія суддів зауважує, що положеннями ЦПК України не передбачено передачу справи за підсудністю до іншого суду в залежності від відстані між фактичним місцем проживання позивача та судом.

Зазначені обставини та норми права судом першої інстанції враховані не були, що призвело до помилкового висновку про передачу справи на розгляд до іншого суду.

Ураховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до іншого суду є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 30 січня 2025 року

- скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

Л. Д. Поливач