Справа № 159/1746/25
Провадження № 2/159/896/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 березня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., вивчивши позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), від імені якої діє представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач або ФОП ОСОБА_1 ), від імені якого діє представник Олейник Ігор Юрійович (далі представник позивача або Олійник І.Ю.), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач або ОСОБА_3 ) в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за договором оренди в розмірі 30252 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 52 копійки.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач будучи підприємцем 01.02.2022 уклав договір оренди з ФОП ОСОБА_3 . У наслідок неналежного виконання умов договору оренди утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 , оскільки остання припинила свою підприємницьку діяльність 31.10.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.? У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (ст. 19 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна і суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена у ст. 20 ГПК України.

Так, у п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір стосується стягнення заборгованості за договором оренди, і стосуються дій відповідача як фізичної особи-підприємця.

Отже, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, слід дійти висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові: від 09 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 186, 260, 353 ЦПК України, п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) та може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяР. Я. Смалюх