Справа № 464/877/24 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д. Ю.
Провадження № 22-ц/811/2904/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 86743 грн. 95 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35363 грн. 86 коп., заборгованість за процентами 51380 грн. 09 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.09.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №359453 про надання споживчого кредиту, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 37500 грн. з терміном користування 730 днів, з кінцевим терміном повернення 09.09.2022 року. За умовами договору розмір процентної ставки за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту, 85% річних.

30.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-06/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору №359453 від 09.09.2020 року.

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10.03.2023 року відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, що виникли з договору №359453 від 09.09.2020 року.

Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 86743 грн 95 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 35363 грн. 86 коп., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 51380 грн. 09 коп.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання банківських послуг №359453 від 09.09.2020 у розмірі 86743 грн. 95коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» 3028 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання банківських послуг №359453 від 09.09.2020 у розмірі 35363 грн. 86 коп., що є заборгованістю за тілом кредиту, та, відповідно, зменшити розмір стягуваних судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалася на те, що є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до довідки від 18.07.2024 року №225. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», прийнята на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 28.09.2022 року, та перебуваючи на посаді бойового медика стрілецького взводу стрілецької роти в період з 19.10.2022 року по 14.12.2022 року, з 24.12.2022 року по 15.01.2023 року, з 16.02.2023 року по 02.06.2023 року, з 15.07.2023 року по 28.07.2023 року, з 01.08.2023 року по 07.09.2023 року, з 20.08.2023 року по 29.12.2023 року, з 12.01.2024 року по 31.03.2024 року брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У зв`язку з наведеним, не могла отримати ухвалу суду від 13 лютого 2024 року про відкриття провадження в даній справі, оскільки до 31.03.2024 року перебувала в зоні бойових дій, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася дитина.

Посилаючись на положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідач заперечує правомірність нарахування процентів за користування кредитом.

Вважає помилковим висновок суду про відсутність підстав для застосування вказаної норми матеріального права до правовідносин, що склалися між нею та кредиторами.

За позицією відповідачки, дія цієї норми поширюється на всіх військовослужбовців з 18 березня 2014 року і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду.

18.10.2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта. Зазначив, що розмір і порядок нарахування процентів погоджений сторонами договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумний і справедливий.

Звертає увагу, що на момент укладення кредитного договору відповідач не набула статусу військовослужбовця і на неї не розповсюджувались пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», окрім того, проценти за користування кредитом нараховані в період дії договору, тобто з 10.09.2020 року по 09.09.2022 року, тобто до призову 28.09.2022 року відповідачки на військову службу.

Також зазначає, що відповідачка не повідомляла ні первісного кредитора, ні усіх наступних кредиторів про набуття статусу військовослужбовця.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.03.2025 року, є дата складення повного судового рішення 26.03.2025 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №359453 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту (загальний розмір) складає 37500 грн., строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 09.09.2022 року.

Відповідно до п.1.5 договору, розмір процентної ставки за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125 % річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту, 85% річних.

Відповідно до п.1.7 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору вкладає 126,84% річних.

У п.1.8 договору зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 78531 грн. 79 коп.

Згідно з п.2.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування: в розмірі 30000 грн. на рахунок споживача; в розмірі 7500 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Окрім того, 09.09.2020 року відповідачка підписала заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, які містять істотні умови договору про надання споживчого кредиту.

На виконання умов договору, згідно платіжного доручення №3231 від 09.09.2020 року, ТОВ «Слон Кредит» перерахувало ОСОБА_1 30000 грн. за договором про надання споживчого кредиту №359453 від 09.09.2020 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який складено ТОВ «Слон Кредит», станом на 30.06.2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором складає 50837 грн. 53 коп., з яких: 35363 грн. 86 коп. заборгованість за тілом кредиту та 15473 грн. 67 коп. заборгованість за процентами.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору, відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В частині першій та другій статті 1054 ЦК України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

30.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-06/2021, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору №359453 від 09.09.2020 року.

Відповідно до пункту 2.4 цього договору, фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.03.2023 року, після укладення договору факторингу №30-06.2021 від 30.06.2021 року відповідачці були донараховані проценти згідно кредитного договору за період з 30.06.2021 року по 09.09.2022 року в розмірі 35906 грн. 42 коп.

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Коллект Центр» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з договору №359453 від 09.09.2020 року.

Відповідно до Реєстру боржників до договору №359453 від 09.09.2020 року, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 .

Загальна сума заборгованості складає 86743 грн. 95 коп., з яких: 35363 грн. 86 коп. заборгованість за тілом кредиту та 51380 грн. 09 коп. заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до п.5.4 договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10.03.2023 року, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).

Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку, новий кредитор набув прав та обов`язків первісного кредитора.

Після відступлення ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (статті 76-79 ЦПК України).

Оскільки відповідачкою не було належним чином виконано умови договору про надання споживчого кредиту та не спростовано жодними доказами правильність розрахунку заборгованості, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заборгованість за договором підлягає стягненню в розмірі, заявленому позивачем.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідачки на вимоги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» про те, що вона звільнена від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитом, оскільки вона, як військовослужбовець, в особливий період має сплачувати лише основну суму боргу за кредитом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України №189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 09.09.2020 року), військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).

За положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.

Національний банк України в листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем ні первісному кредитору (ТОВ «Слон Кредит»), ні наступним кредиторам (ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр») доказів проходження нею військової служби в особливий період.

Разом з цим, на підтвердження наявності пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надала суду апеляційної інстанції копію військового квитка серії НОМЕР_2 , довідку військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2022 року №100, згідно з якою солдат ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» прийнята на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 28.09.2022 року, наказ командира в/ч НОМЕР_1 №212.

Тобто, з поданих документів вбачається, що на момент укладення кредитного договору №359453 від 09.09.2020 року відповідач не набула статусу військовослужбовця і на неї не розповсюджувались пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Окрім того, вказану суму процентів за користування кредитом нараховано в період дії договору: з 10.09.2020 року по 09.09.2022 року, тобто до призову 28.09.2022 року відповідачки на військову службу.

Колегія суддів зауважує, що вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця, після укладення договору та закінчення строку кредитування.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни за наведеними в апеляційній скарзі доводами немає, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 26 березня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич