Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/137/25
Провадження № 2/936/68/2025
27.03.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Павлюка С.С.,
при секретарі Щербей А.Є
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
03.02.2025 позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Рішко С.І. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
зустрічей уникає, спілкуватися не бажає. Станом на 27.01.2025 Національним банком України було встановлено наступний курс гривні щодо долара США 41,9253 грн за 1 долар США, За таких обставин, ціна позову становить 14 000,00 х 41,9253 = 586 954,20 грн. Посить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.12.2019 у розмірі 14 000,00 доларів США. та понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 05.02.2025 по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
04.03.2025 ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд.
Представник позивача адвоката Рішко С.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з?явився, причини його неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 27.03.2025 прийнята відповідна ухвала.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Українив разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно розписки від 18.12.2019 відповідач по справі ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_3 позику в розмірі 15 000 доларів США, яку зобов`язувався повернути до 18.12.2020. У серпні 2024 на виконання умов договору позики від 18.12.2019 ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 грошові кошти еквівалентні одній тисячі доларів США.
Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасниками судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ні встановлено договором.
У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та порядку, що передбачені договором.
З цього питання викладена правова позиція ВСУ (у справі №6-63цс13 від 18.09.2013).
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Також до цього зводяться правові висновки викладені у постанові ВСУ (у справі №6-1967цс15 від 11.11.2015).
Таким чином, враховуючи зміст розписки від 18.12.2019 наданої ОСОБА_2 суд вважає, що вона є борговою в розумінні ст.ст. 1046-1050 ЦК України. Дана розписка містить зобов`язання про повернення коштів взятих в борг, а також дату повернення 18.12.2020.
Щодо валюти, у якій слід стягнути з відповідача вказані кошти, суд зазначає наступне.
Згідно статті 524 ЦК Українизобов`язаннямає бутивиражене угрошовій одиниціУкраїни -гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Згідно статті 533 ЦК Українигрошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У постанові Верховного Суду від 31.03.2023 у справі 716/2052/20 Верховний Суд зазначив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Отже, з огляду на вищевказане, грошові кошти слід стягнути з відповідача саме у тій валюті, яка визначена договором позики.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Станом на 27.01.2025 Національним банком України встановлено курс гривні щодо долара США - 41,9253 грн за 1 долар США, отже ціна позову становить 14 000,00 х 41,9253 = 586 954,20 грн.
Отже, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 5 869, 54 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 549, 610, 611, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, суд,-
Позов - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.12.2019 у розмірі 14 000,00 (чотирнадцяти тисяч) доларів США.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 5 869 (п?ять тисяч вісімсот шістдесят дев?ять) гривень 54 копійки сплаченого судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін;
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Головуючий С.С. Павлюк