Справа № 694/345/25
провадження № 2-о/694/39/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.03.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Федорової І.В.,
представника заявниці адвоката Терещенка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Звенигородська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,52 га. При житті ОСОБА_2 заповіту не залишила, а тому відповідно до ст.1261 ЦК України має право на спадкування майна, належного покійній матері, як спадкоємиця першої черги за законом. 10.12.2024 року заявниця звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, що відкрилась після смерті матері. Однак постановою від 26.12.2024 року за № 1626 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявниця пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 вказує на те, що в зв`язку з похилим віком матері з січня 2021 року вона переїхала до неї та почала проживати разом і доглядати її до дня смерті. Оскільки заявник проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, вона має право на отримання спадщини та для захисту своїх спадкових прав змушена звернутись до суду.
Ухвалою суду від 10.02.2025 року відкрите провадження у справі та призначений судовий розгляд.
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Терещенко Р.В. підтримали заяву та просили її задовольнити.
Заінтересована особа Звенигородська міська рада Черкаської області звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними в справі документами. Заперечень проти задоволення заяви не подавали.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кодема Артемівського району Донецької області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.11.2021 року, що підтверджується копією паспорта (а.с. 3).
З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 11.12.2024 року, виданого повторно Звенигородським ВДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 5).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 05.01.1983 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 05 січня 1983 року, про що складено актовий запис № 1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « ОСОБА_6 » (а.с. 6).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Одрадівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.10.2021 року (а.с. 6).
Згідно довідки про отримання допомоги від 30.01.2025 року №5, виданої УСЗН Бахмутської Державної адміністрації Донецької області ОСОБА_1 з 01.02.2021 року по 15.10.2021 року отримувала компенсацію фізичним особам за надання соціальних послуг громадянам похилого віку, а саме за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Особовий рахунок закрито та знято з обліку з 16.10.2021 року у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2024, виданої державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення Звенигородської держаної нотаріальної контори Шалденко Л.В., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що заяву подано після закінчення 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця) (а.с. 8).
Згідно з копією свідоцтва про право власності від 09.06.1989 року, у власності ОСОБА_2 перебував будинок в с. Одрадівка Бахмутського району Донецької області та земельна ділянка площею 4,5212га, що знаходиться на території Кодемської сільської ради Артемівського району Донецької області, що підтверджується копіє державного акту серії ЯБ №473315 (а.с. 9,10).
Допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 доглядала свою матір за місцем проживання останньої, а з січня 2021 року взагалі переїхала до неї на постійне проживання в місто Часів Яр Бахмутського району Донецької області.
Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст. 1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Згідно з п.п. 3.20 п. 3 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і
заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінивши надані заявницею докази, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 1216-1218, 1268-1269 ЦК України, ст. ст. 81, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Звенигородська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.М. Кравченко