Справа № 758/1792/24
Провадження № 2/756/301/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Ножовнік О.І.,

представника позивача - Меркулової Л.А.,

представника позивача - Бочарова С.В.,

представника відповідача - Савченко Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ножовнік О.І. про відвід головуючого судді Ткач М.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ножовнік О.І. заявила відвід головуючого судді Ткач М.М. у зв`язку з упередженим ставленням. На думку заявника, суд серед іншого, порушив вимоги статті 241 ЦПК України, не з`ясувавши наявність клопотань у сторін, які виникли після дослідження доказів.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меркулова Л.А. підтримала заяву про відвід.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бочаров С.В. підтримав заяву про відвід. Додатково зазначив, що заявлення клопотань про допит сторони у якості свідка не обмежено стадійністю, з посиланням на статті 234, 241 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Савченко Т.В. заперечила проти задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Аналізуючи доводи сторони позивача, якими вони обґрунтували підстави для відводу, слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Учасники справи зобов`язані, у тому числі, виконувати процесуальні дії у встановлені судом та законом строки (ст.43 ч.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є, в тому числі, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; вирішує заяви та клопотання учасників справи; направляє судові доручення; встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; призначає справу до розгляду по суті; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; вирішує питання про колегіальний розгляд справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з вимогами ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, до початку першого судового засідання у справі.

Слід зазначити, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2024, серед іншого, було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Статтею 241 ЦПК України встановлено, що після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами головуючий надає сторонам та іншим учасникам справи можливість дати додаткові пояснення, які можуть доповнити матеріали справи. У зв`язку з додатковими поясненнями учасника справи суд може ставити питання іншим учасникам судового процесу. Вислухавши додаткові пояснення і вирішивши заявлені при цьому клопотання учасників справи, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Водночас, слід зазначити, що у цій частині судового розгляду вирішуються лише ті клопотання, які стосуються розгляду справи по суті. Інші клопотання повинні заявлятися у підготовчому судовому засіданні, про що зазначалося вище.

Суд звертає увагу на те, що представництво інтересів у суді сторін по даній справі здійснюють професійні адвокати.

У судовому засіданні 20.03.2025 судом після з`ясування обставин даної справи та перевірки їх доказами, було з`ясовано в учасників судового провадження про наявні доповнення та зауваження щодо досліджених матеріалів справи, які зазначили про відсутність таких, суд постановив про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Доводи сторони позивача наведені у заяві щодо упередженості судді, зводяться до їх незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді. Зазначені обставини не свідчать про упередженість судді, а є суб`єктивним судженням в тлумаченні норм Цивільного процесуального кодексу України. Незгода представників позивача з процесуальними діями чи процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, про що зазначено у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, яка імперативно визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка суді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу представників позивача, що відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

З огляду на вищевикладене, наведені представниками позивача підстави є лише їх суб`єктивним сприйняттям обставин справи, а незгода з процесуальними діями та рішеннями судді, в сукупності з іншими обставинами, на які посилаються представники позивача, не свідчить про наявність підстав передбачених ст. 36 ЦПК України та не може бути підставою для відводу.

Ураховуючи викладене та те, що доводи заяви про відвід судді є безпідставними та необґрунтованими, у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ножовнік О.І. про відвід головуючого судді Ткач М.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 25.03.2025.

Суддя М. М. Ткач