Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/7739/23
Провадження №: 2/332/93/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському районупро визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом про зобов`язання вчинити певні дії щодо визнання права на приватизацію житлової площі. В позові зазначено, що ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Ордер на жилу площу в гуртожитку виданий Виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 10.01.2017 року №15 серія «Г».

За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 з 20.02.2007 року, та її неповнолітні діти : син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 08.09.2010 року , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 20.10.2016 . Однак, фактично у вказаній квартирі позивач проживає з червня 2006 року, а її діти з народження. На теперішній час ОСОБА_1 , є відповідальним наймачем, на її ім`я відкритий особовий рахунок на вищевказану квартиру. Крім того, з позивачкою , як з наймачем , 09.10.2023 року укладено договір найму житлового приміщення № 42150356/855. На теперішній час квартира АДРЕСА_1 не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс». З метою реалізації права на приватизацію позивач звернулася до відповідача із заявою щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , але їм було відмовлено, у зв`язку з відсутністю довідок про реєстрацію місця проживання: ОСОБА_1 - в період проживання з 01.01.1993 по 13.11.2001 та з по 20.02.2007р.; ОСОБА_2 - в період проживання з 08.11.2009 по 08.09.2010. Тому позивач, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2009 р.н. та ОСОБА_3 , 2016 р.н. звернулася до суду з даним позовом .

Ухвалою від 28.12.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи (а.с.48-49 ).

Ухвалою суду від 28.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі , справу призначено до судового розгляду (а.с. 63) .

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечень на позов не надавала та віднесла вирішення позову на розсуд суду.

Позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_5 не надавав згоду на реєстрацію ОСОБА_2 з 2009 по 2010 рік, оскільки він був відповідальним квартиронаймачем. Її реєстрація в м.Токмаку за період з 2001 по 2006 роки , підтверджується відміткою в паспорті , період з 1993 по 2001 вона була неповнолітньою. Приватизацією займатися сама не могла , тільки мати. Період 2006-2007 позивач виїхала з ОСОБА_6 , але не мала змоги прописатись. У приватизації раніше участі ніде не брала.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила , що її донька ОСОБА_1 народилась у місті Токмак. По 2006 рік вони разом проживали за адресою : АДРЕСА_2 , в не приватизованій квартирі. З 2006 по 2007 в приватизації зазначеної квартири участі ОСОБА_1 не брала.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Як зазначено в позові та встановлено судом, ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Ордер на жилу площу в гуртожитку АДРЕСА_3 , виданий 10.01.2017 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 13) .

За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 з 20.02.2007 року, та її неповнолітні діти : син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 08.09.2010 року , донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 20.10.2016(а.с. 10-12). Однак, позивач у позові зазначає , що фактично у вказаній квартирі вона проживає з червня 2006 року, а її діти з народження.

На теперішній час ОСОБА_1 , є відповідальним наймачем, на її ім`я відкритий особовий рахунок на вищевказану квартиру. Крім того, з позивачкою , як з наймачем , 09.10.2023 року укладено договір найму житлового приміщення № 42150356/855(а.с. 14-15).

На теперішній час квартира АДРЕСА_1 не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади міста Запоріжжя та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс».

Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивач та ї неповнолітні діти мають право на приватизацію зазначеногот житла і до теперішнього часу не використали свого права на безкоштовну передачу житла, що підтверджується довідкою AT «Ощадбанк» від 15.09.2023 року. Дані з використання ними житлового чека відсутні(а.с. 28).

Згідно довідки Комунального підприємства «Абрис» №376 від 21.09.2021року за період з 13.11.2001 по 13.06.2006 року ОСОБА_1 не брала також участі в приватизації квартири АДРЕСА_4 .

В 2004 році позивач переїхала в м. Запоріжжя та проживала без реєстрації в гуртожитку. Потім в червні 2006 року переїхала на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , де і проживає по теперішній час.

З метою реалізації права на приватизацію позивач звернулася до відповідача із заявою щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 , але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю довідок про реєстрацію місця проживання: ОСОБА_1 - в період проживання з 01.01.1993 по 13.11.2001 та з по 20.02.2007р.; ОСОБА_2 - в період проживання з 08.11.2009 по 08.09.2010(а.с. 30-32).

З моменту переїзду в червні 2006 році та до теперішнього часу ОСОБА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_5 . Її діти також проживали в цій квартирі зі свого народження, але реєстрацію місця проживання було проведено сину ОСОБА_8 лише в вересні 2010 року.

Період проживання в м. Токмак Запорізької області на теперішній час позивач підтвердити не має можливості, в зв`язку з тим, що м.Токмак знаходиться на тимчасово окупованій території. Проте, свідоцтво про навчання в загальноосвітній школі І-ІН ступенів № 6 м. Токмака Запорізької області (період навчання 1993- 2001), атестат про повну загальну середню освіту та диплом кваліфікованого робітника в Токмацькому професійному ліцеї (період навчання 2001-2004) свідчить про те, що навчання проходило в м. Токмак, де позивач проживала до переїзду в м. Запоріжжя(а.с. 33-35).

Період проживання в квартирі АДРЕСА_1 зпо 20.02.2007р. - підтверджується копією ордеру від 29.05.2006 №122 на жилу площу в гуртожитку, який отримував колишній чоловік позивачки ОСОБА_9 . Ордер видавався на підставі рішення міськвиконкому №148/4 від 19.04.2006р., ОСОБА_1 , зазначена в ордері як член родини( а.с.36) .

Також, згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 17.08.2004 по 22.10.2007 працювала швачкою у ВАТ виробнича торгова фірма «Селена» в м. Запоріжжя, що також підтверджує постійне місце проживання позивачки в м. Запоріжжі(а.с. 37-39).

Щодо відсутності довідки за період проживання з 08.11.2009 по 08.09.2010 сина позивачки ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 проживання за адресою: АДРЕСА_5 підтверджується довідкою від сімейного лікаря про те, що дитина з народження спостерігається за вказаною адресою, медичною карткою дитини, довідкою для дільничного педіатра або сімейного лікаря виданою 13.11.2009 р. пологовим будинком № 4 в м. Запоріжжя(а.с. 40-43).

У відповідності до п.20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян , документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового Фонду» є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до п.10 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.5 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до п.4 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Згідно до змісту ч.3 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність реєстрації місця проживання в певний період.

З пояснень позивачки ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що наразі ОСОБА_1 та її неповнолітні діти зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_1 . Діти за вказаною адресою фактично проживають з народження. У період з 1993 по 2001 рік позивач була неповнолітньою та проживала разом з батьками в м. Токмак, у неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Період реєстрації позивача з 2001 по 2006 підтверджується копією паспорта позивачки. У приватизації житла позивач участі ніколи не брала.

Тому, суд приходить до висновку, що позивачка, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, має право на приватизацію квартири, в якій вона зареєстрована і мешкає, а відмова відповідача в реалізації права на приватизацію порушує права позивача та її неповнолітніх дітей.

Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1,2, п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і прийняти рішення, щодо приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , за відсутності довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в період проживання з 01.01.1993р. по 13.06.2006р., та на ОСОБА_2 в період проживання з 08.11.2009р. по 08.09.2010р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Сінєльніка Р.В. у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_11 за ч.3 ст.368 КК України повний текст рішення виготовлено 28.03.2025р.

Суддя Р.В. Сінєльнік