Справа №442/1634/25
Провадження №2/442/741/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради. -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить: визначити місце проживання дитини. Позов мотивує тим, що 05 вересня 2009 року він та ОСОБА_2 , уклали шлюб.

За час перебування в шлюбних відносинах, у них народився син: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 грудня 2018 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Підставою розірвання шлюбу стало те, що відповідачка самоусунулася від виховання сина, переїхала проживати до батьків в с.Дережичі Дрогобицького району.

Позивач вказує, що син з народження зареєстрований та проживає разом з ним за адресою реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом №002806/31-2025 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданим відділом ЦНАП виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 15.02.2025. Даний житловий будинок належить матері позивача ОСОБА_4 , пенсіонерці за віком яка проживає з ними.

Одночасно зазначає, що син ОСОБА_5 повністю перебуває на його утриманні та вихованні, що підтверджується характеристикою учня ОСОБА_3 учня 6-В класу ліцею №4 імені Лесі Українки Дрогобицької міської ради, висновком сімейного лікаря КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР ОСОБА_6 , заявами сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Наведене свідчить про формування в дитини прихильності до батька, а розлучення з батьком та зміна місця проживання та звичної комфортної обстановки може негативно вплинути на подальший його розвиток. Вважає, що син не може бути переданий на проживання з матір`ю, адже остання не може забезпечити йому належні умови проживання, вона не цікавиться його життям, не часто телефонує, фінансово не допомагає. Проживати однією сім`єю та виховувати сина не бажає, тобто не виконує свої батьківські обов`язки та самоусунулась від виховання дитини.

Позивач вказує, що дуже любить свого сина, не являє життя без нього і має змогу забезпечити його всім необхідним, дбає про створення якнайкращих побутових умов для своєї дитини, постійно слідкує за його станом здоров`я, харчуванням, зовнішнім виглядом та розвитком, виховує та піклується про нього, а також намагається забезпечити гідний рівень життя. У позивача з сином склався стійкий психологічний контакт та прихильність. Дитина після розірвання шлюбу виявила бажання проживати з батьком. У зв`язку з вищенаведеним, а також заявами колишньої дружини забрати сина, був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Також позивачем вказується про офіційне працевлаштування, на посаді заступника генерального директора по технічній частині у ТОВ «Санаторій «Шахтар», позитивно характеризується за місцем проживання, користується авторитетом серед сусідів та друзів, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, не страждає будь якими психічними розладами, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Позивач, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , подала клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень щодо позову не висловила.

Представник Відділу - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подано клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, щодо прийняття рішення по даній справі покладаються на думку суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 з позовом про визначення місця проживання дитини.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.09.2009.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02 серпня 2013 року Виконавчим комітетом Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьками вказані - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

В характеристиці на учня класний керівник ОСОБА_10 , вказує, про те, що батько учня ОСОБА_11 , бере активну участь у громадському та спортивному житті ліцею та класу. Приділяє належну увагу вихованню сина. Бере активну участь у навчанні сина, відвідує батьківські збори, долучається до ліцейного життя.

Згідно довідки сімейного лікаря від 10.02.2025 року народження, ОСОБА_3 2013 року нарождження, знаходиться на обліку у сімейного лікаря ОСОБА_6 , на прийоми приходить з батьком.

Заявами сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , підтверджується, що син ОСОБА_3 2013 року народження, повністю перебуває на утриманні та вихованні свого батька ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , працює в ТзОВ Санаторій «Шахтар» на посаді заступника генерального директора по технічній частині з 01.03.2000, відповідно до займаної посади, його посадовий оклад складає 25700,00 гривень.

Відповідно до ч. 3ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини..

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно ст. 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, вважає за можливе визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні дітей є важливою, та останніми, як батьками неповнолітньої дитини, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дітей.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дитини з батьком, що не позбавляє матір права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь в її утриманні та вихованні.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112, 141, 160 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як основним та єдиним утримувачем та таким, що самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.03.2025.

Суддя О.В. Крамар