Справа № 669/634/24
Провадження № 2/669/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бабоян А.С.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Орендарчук В.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці першої черги.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Після смерті матері спадщину фактично прийняв її брат ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований з матір`ю в одному житловому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер так і не оформивши спадщину після смерті матері. Вона як спадкоємець першої черги звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після спливу 6 місяців після смерті матері. Проте, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині, оскільки вона пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Посилається на те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки перед закінченням шестимісячного строку, визначеного для подання заяви про прийняття спадщини її чоловік, який проходив службу в ЗСУ, з 16.06.2022 року перебував на лікуванні в м.Харків, а пізніше в м.Хмельницький та вона була змушена їздити до нього, піклуватися про нього. Крім того, вона є особою з інвалідністю третьої групи та має право на обов`язкову частку в спадковому майні. Саме хвороба її чоловіка стала причиною для несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з цим вимушена звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Орендарчук В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кучерук Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Представник відповідача адвокат Кучерук Т.М. в судовому засіданні вказав, що у ОСОБА_1 не було перешкод для своєчасного звернення з заявою про прийнятя спадщини. Позивачка не вжила жодних своєчасних заходів задля реалізації свого права. Вказав, що хвороба чоловіка не є такою непереборною перешкодою та не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про її смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 24 грудня 2021 року Білогірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Білогірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) 14 серпня 2021 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Рівненським міським відділом ЗАГС 16 лютого 1991 року.

Як вбачається із копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серія 12 ААВ №534096 від 05.07.2021 року та копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 позивачка ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78334781, виданої 13.09.2024 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М., а також матеріалів спадкової справи №40/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу 27 вересня 2022 року, із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки, виданої виконкомом Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, №3912 від 05 липня 2024 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та до складу сімї належали: син ОСОБА_2 , 1975 року народження, онук ОСОБА_2 , 2002 року народження.

Із повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. від 17 червня 2024 року вбачається, що неможливо прийняти заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 оскільки ОСОБА_1 пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини. Можливості закликати в коло спадкоємців відповідно до ст.. 2161 Цивільного кодексу України не має, оскільки заявник, син померлої, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 29 квітня 2024 року Відділом центру надання адміністративних послуг виконавчого апарату Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області вбачається що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78334827, виданої 13.09.2024 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М., а також матеріалів спадкової справи №33/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу 01 травня 2024 року, із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого ОСОБА_2 , 2002 року народження.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , закінчився 24 червня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Також абзацом 6 пунктом 24 вказаної вище Постанови зазначено, що у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду по справі №565/1145/17 від 26 червня 2019 року визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, позивач позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з перед закінченням шестимісячного строку визначеного для подання заяви про прийняття спадщини її чоловік проходив службу в ЗСУ та з 16.06.2022 року перебував на лікуванні в м.Харків, пізніше в м.Хмельницький і вона змушена була їздити до нього та піклуватися про нього.

Зазначені обставини дійсно підтверджуються випискою з медичної карти КНП Первомайська ЦРЛ №2488 ОСОБА_5 , згідно якої чоловік позивачки ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 10.06.2022 року по 16.06.2022 року в КНП Первомайська ЦРЛ, випискою з медичної карти військово-медичного клінічного центру Північного регіону №6550 ОСОБА_5 , згідно якої чоловік позивачки ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 16.06.2022 року по 30.06.2022 року в військово-медичному клінічному центрі Північного регіону. Однак дана обставина не свідчить про категоричну неможливість позивача звернутися до нотаріуса.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину лише 17 червня 2024 року.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Хвороба чоловіка спадкоємиці не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини спадкоємець подає особисто або надсилає поштовим зв`язком. Відтак, лише хвороба спадкоємця, а не членів його сім`ї, розглядається як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі № 136/200/17.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 27 травня2020 року у справі № 336/1127/17.

Оскільки підстави, на які посилається позивач, з урахуванням зазначених норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, підстави для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері- відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1233, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 виданий Білогірським РВ УМВС України у Хмельницькій області 20 серпня 1996 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 25 березня 2025 року.

Суддя Наталія БАРАБОЛЯ