757/6429/24-ц
2/465/167/25
У Х В А Л А

підготовчого засідання

31.03.2025 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівіського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

представника відповідача Чайка А.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

встановив:

у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Представник позивача подав на адресу суду клопотання про призначення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи матеріалів поширених ОСОБА_1 . В обґрунтування клопотання зазначає, що наявні в матеріалах цивільної справи висновки експертів суперечать один одному.

Представник відповідача заперечив проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку представника відповідача, розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання про призначення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу в справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №585/2892/15-ц, за загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Судом встановлено, що позовні вимоги заявлені позивачем до відповідача ОСОБА_1 стосуються захисту ділової репутації позивача та спростування поширеної недостовірної інформації.

Згідно з ч. 2ст.102ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів.

Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Згідно з положеннями глави 2 розділу I Рекомендацій у межах лінгвістичної експертизи мовлення проводяться авторознавчі та семантико-текстуальні дослідження. Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній або в усній формі (зафіксований у відео-, фонограмі). Лінгвістична експертиза мовлення поділяється на авторознавчу експертизу писемного мовлення та семантико-текстуальну експертизу писемного та усного мовлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

За загальним правилом експертиза призначається тоді коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Тому, на підставі вищевикладеного, виходячи із предмету спору, та враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання, враховуючи також те, що питання щодо розмежування оціночних суджень від фактичних тверджень належить до виключної компетенції суду.

Керуючись ст. ст. 102, 103, 258-261, 268 ЦПК України, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання представника позивача про призначення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи у цивільній справі Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації - відмовити.

Ухвала набирає сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю.М.