Справа № 521/9632/24
Провадження № 2-п/521/42/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лапка Едуарда Миколайовича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4а; ) суму заборгованості за Кредитним договором № 014/0059/74/43350 від 23 грудня 2005 року у сумі 583 864 (п?ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні 84 копійки. Стягнуто в рівних частках із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4а; ) суму сплаченого судового збору в розмірі 8 757 (вісім тисяч сімсот п?ятдесят сім) гривні 97 копійок, по 2 919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 32 копійки з кожного.

Не погодившись із заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.11.2024р., представником ОСОБА_1 адвокатом Лапком Едуардом Миколайовичем через систему «Електронний суд» було подано заяву про його скасування, в якій зазначає, що ОСОБА_1 , відповідач по справі, 29.01.2025 року, від представника позивача в телефонному режимі дізнався про наявність заочного рішення від 11.11.2024 року по справі № 521/9632/24, Малиновського районного суду м. Одеси, участі в якому Відповідач не приймав, і 03.02.2025 року Відповідач по справі ОСОБА_1 , шляхом ознайомлення з матеріалами справи, через представника адвоката Лапко Е.М. отримав копію заочного рішення у суді. У зв`язку з тим, що Відповідач не міг взяти участь особисто, або через представника у судовому розгляді, не зміг скористатися правами, що надані ст. 49 Цивільного процесуального кодексу, а саме, бути ознайомленим з позовними вимогами, надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів, що є важливими і мають значення для справедливого розгляду справи. Відповідач був позбавлений права надати суду документи, щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів, був позбавлений можливості задати питання позивачу, що до предмету позову, не досліджувались матеріали стосовно зміни зарахування платежів, одноособово Позивачем, без участі відповідача, та його повідомлення, ніяких боргових претензій не надходило.

Зокрема вказує, що згідно до проведеного експертного дослідження Висновок якого складено 20.09.2019 року Судовим Експертом Новоселовою Вікторією Василівною (свідоцтво № 1528 видане 30.09.2011 року на підставі рішення ЦЕЕК при Міністерстві юстиції України) - реальна відсоткова ставка по Кредитному договору № № 014/0059/74/43350 від 23.12.2005 року становить 14,4 % річних, тоді як у договорі вказано процентну ставку 13%. Реальна відсоткова ставка по додатковій угоді №014/0059/43350/81-1-0-00/20671 від 31.07.2015 року до кредитного договору № 014/0059/74/43350 від 23.12.2005 року складає 20,92% річних, тоді як у договорі вказано процентну ставку 17%. В зв`язку з встановленими фактами судовим експертним дослідженням, сторона Відповідача буде заявляти під час розгляду справи клопотання, про призначення судової економічної експертизи. Зазначає, що всі зобов`язання за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 виконувались в повному обсязі, та навіть надмірною сплатою поточного, планового платежу, тому є всі підстави для перегляду вищезазначеного заочного рішення.

Також просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про судове рішення представник відповідача отримав лише 03.02.2025р. Дані обставини являються підставою для скасування відповідного заочного рішення.

Представником позивача 17.03.2025 р. до суду було надіслано пояснення щодо заяви про перегляд заочного рішення, вважає, що твердження на які спирається представник відповідача про перегляд рішення є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Зокрема зазначав, що з наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається здійснення позичальником платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості та свідчить про узгодженість дій між Позичальником та Кредитором, та факт наявності та обізнаності Позичальника щодо боргових зобов?язань по Кредиту. Зокрема, питання щодо нарахування Банком заборгованості за кредитом та висновок експерта, який складено 20.09.2019 року Судовим експертом Новоселовою В.В., де предметом дослідження є спірний кредитний договір № 014/0059/74/43350 від 23 грудня 2005 року та інші документи кредитної справи, які укладені між сторонами (додаткові угоди, договори поруки та ін.). Досліджено при розгляді судової справи № 521/4516/20 апеляційним судом Одеської області. За результатами такого розгляду ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо визнання недійсними Кредитного договору та додаткових угод, а також вимогу про зобов`язання Банку зарахувати сплачену позичальником комісію. Окрему увагу суду представник позивача звертає на справу № 521/4516/20, яка розглядалась Малиновським районним судом м. Одеси за заявою ОСОБА_1 до Банку. Документи справи підтверджують контактну адресу заявника, що фактично підтверджує той факт, що він був належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи № 521/9632/24, і знав про дату та час її розгляду.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Лапко Е.М. заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Главацький Ю.А. у судовому засіданні просив задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лапка Едуарда Миколайовича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2024 року та скасувати заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

За вимогами правила ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2017 року).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до ч. 3 статті 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 4 ст. 284 ЦПК України).

З огляду на зазначені стороною відповідача обставини щодо пропуску строку, суд вважає за можливе задовольнити заяву, поновивши, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Разом з тим, перевіряючи обґрунтованість вимог заяви в частині скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідач зазначає підставою для перегляду заочного рішення те, що він не був обізнаний про наявність відповідної справи, оскільки жодної судової повістки не отримував.

Відповідно до відповіді № 649835 від 19.06.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 83)

Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно інформації зазначеної у паспорті та до відомостей, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця Проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. (а.с. 110-111, 123-124)

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, 11.11.2024р. судом, зважаючи на відсутність заперечень позивача та наявних матеріалів справи, було винесено заочне рішення.

Судом вживались всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення особи про судові засідання та про результат розгляду справи, однак відповідачем не були отримані повістки до суду.

Посилання представника заявника на Висновок експертного дослідження № 141/с який складно 20.09.2019 року Судовим експертом Новоселовою В.В., де предметом дослідження є спірний кредитний договір № 014/0059/74/43350 від 23 грудня 2005 року та інші документи кредитної справи, які укладені між сторонами (додаткові угоди, договори поруки та ін.), не є коректними. Оскільки даний висновок було досліджено при розгляді судової справи № 521/4516/20 апеляційним судом Одеської області. Постановою Одеського апеляційного суду від 16.04.2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо визнання недійсними Кредитного договору та додаткових угод, а також вимогу про зобов`язання Банку зарахувати сплачену позичальником комісію.

Зазначене рішення суду апеляційної інстанції не оскаржено, відповідно обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України).

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається здійснення позичальником платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості та свідчить про узгодженість дій між Позичальником та Кредитором, та факт наявності та обізнаності Позичальника щодо боргових зобов?язань но Кредиту. (а.с. 7-9)

Також, жодних доказів в підтвердження поданої заяви про перегляд заочного рішення, тобто доказів, які слугують на користь відповідача та мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які не було подано на час розгляду справи по суті, зокрема на спростування висновків суду, заявником не надано.

Так, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

В спірній по справі ситуації суд виходить з того, що відповідачем не дотримано процесуальних вимог цивільного законодавства, які б дозволяли суду дійти висновку про необхідність скасування ухваленого заочного рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, судом вживались всі можливі заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог на підставі аналізу доказів, які знаходились в матеріалах справи.

Враховуючи, що відповідачем не доведено поважності причин, з яких він не з`явився в судові засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позовну заяву, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 253, 260, 261, 284, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Лапку Едуарду Миколайовичу строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2024 року.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лапка Едуарда Миколайовича про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун