ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/1933/24

Головуючий у першій інстанції - Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/520/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

з участю секретаря Шапко В.М.

Позивачка: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «Українська залізниця»

Оскаржується рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року, суддя Овчарик В.М., повний текст складений 23 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з АТ «Українська залізниця» у відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 вересня 2023 року у с. Кобижча Ніжинського району Чернігівської області на вул. Застанційна потягом здійснено наїзд на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який від отриманих травм помер. Власником потяга, який є джерелом підвищеної небезпеки, є АТ «Українська залізниця. У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 вона, як донька загиблого, зазнала душевних страждань, що у свою чергу потягло глибокі емоційні переживання, було повністю зруйновано важливий життєвий зв`язок з батьком, який не може бути поновлений. Втрата батька є втратою рідної людини, яка замінена бути не може, призвела до руйнування сталих життєвих зв`язків, зміни кола спілкування. У зв`язку із трагічною загибеллю батька, вона назавжди позбавлена можливості отримувати від нього підтримку та допомогу, як моральну так і матеріальну, і жодні зусилля з її сторони не зможуть виправити ситуацію, що склалася. Позивачка не зможе запросити на святкування радісних подій в житті або розраховувати на допомогу в негативних подіях. Передчасна смерть ОСОБА_2 стала різкою психотравматичною подією для неї. Страждання є не одномоментними, а триваючими, тому що втрата, є непоправною подією в її житті, в зв`язку з чим їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 300 000 грн.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2024 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн., вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що причиною загибелі ОСОБА_2 стало порушення потерпілим Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України та нехтуванням правил особистої безпеки, чим свідомо допустив настання шкідливого результату.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що позивачка спільно не проживала з потерпілим однією сім`єю, що ставить під сумніви те, що позивачці було завдано суттєвої моральної шкоди і що розмір відшкодування такої шкоди має становити 100 000,00 грн.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що позивачка не надала належних доказів на підтвердження заподіяння моральних страждань та душевних переживань, наявність втрат немайнового та майнового характеру, що настали у зв`язку з неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0001315, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 (а.с. 10 -13).

Відповідно до інформації АТ «Українська залізниця» електровоз ВЛ80т № 1289 перебуває на балансі виробничого підрозділу «Локомотивне депо Знам`янка » регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_3 працює у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Дарниця» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніст електровоза з липня 2002 року до цього часу (а.с. 12 зворот).

Згідно висновку експерта № 136 від 26 вересня 20123 року смерть ОСОБА_2 настала в мить отримання тілесних ушкоджень від комплексу тілесних ушкоджень: відкритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітки, закритої травми живота та переломів правого стегна і лівого ліктьового суглоба, які ускладнились травматичним, плевропульмональним та геморагічним шоками. Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманим комплексом тілесних ушкоджень. Усі тілесні ушкодження спричинені одночасно дією тупих предметів по механізму удару і могли виникнути в тому числі при залізничній травмі внаслідок удару потягом, який рухався 26.09.2023 року ( а.с. 5-7).

Згідно акту службового розслідування аварії від 02 жовтня 2023 року вбачається, що 26 вересня 2023 року о 04-03 год на ст. Кобижча 763 км ПК8, ІІ головна колія, в районі стрілочного переводу № 7, поїздом здійснено наїзд на особу чоловічої статі. Машиністом ОСОБА_4 було подано гучний сповіщувальний звуковий сигнал та одночасно з цим застосовано екстрене гальмування. Наїзд на людину уникнути не вдалося. Випадок стався внаслідок порушення самим потерпілим ОСОБА_2 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 19.02.1998 року а саме: п. 2.5 - пішоходам забороняється ходити по залізничним коліям та наближатися до них на відстань не менше 5 метрів. Вина працівників залізничного транспорту в даному випадку не вбачається (а.с. 40-41).

26 вересня 2023 року по даному факту відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001315 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України.

Постановою слідчого від 29 грудня 2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001315 від 26 вересня 2023 року за ч. 3 ст. 276 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 та 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У частині 2 ст. 1193 ЦК України зазначено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність вини водія поїзда та закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати позивачці моральну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Суд врахував, що виникненню та спричиненню шкоди могла сприяти груба необережність потерпілого ОСОБА_2 , який знехтував Правилами безпеки громадян на залізничному транспорті, тому на підставі цього, вважає за можливе врахувати положення ч. 2 ст. 1193 ЦК України, для зменшення розмір відшкодування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки; матеріали справи не містять доказів того, що загиблий ОСОБА_2 бажав або свідомо допускав настання своєї загибелі; при визначенні розміру морального відшкодування суд врахував грубу необережність загиблого.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: