Ухвала

21 березня 2025 року

м. Київ

справа № 234/7728/21

провадження № 61-2495ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року у складі судді: Бєльченко Л. А., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у складі колегії суддів: Космачевської Т. В., Максюти Ж. І., Халаджи О. В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, у якому просив суд стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь:

у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди - 5 843 263,92 грн, яка складається з вартості неповернутого майна та упущеної вигоди;

у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 1 500 000 грн;

судові витрати у розмірі 10 000,00 грн і витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 35 000,00 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 600 000,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року, з урахуванням ухвали цього суду про виправлення описки від 12 березня 2025 року, апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Національної поліції в Донецькій області залишено без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року - без змін.

ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, 28 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина першої статті 17 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті (пункт 1 частини першої статті 389 ЦПК України).

Особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи (частина четверта статті 389 ЦПК України).

Тлумачення частини першої та четвертої статті 389 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що за загальним правилом касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки лише після розгляду апеляційною інстанцією її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Як виняток допускається оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз судових рішень у справі № 234/7728/21, які оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення у якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору у справі.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що ОСОБА_1 участі у справі не брала, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року в апеляційному порядку не оскаржувала, постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року залишено без змін. А тому безпосередньо судом апеляційної інстанції судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не ухвалювалося.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Тому у відкритті касаційного провадження на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков