Справа № 346/4053/24
Провадження № 22-ц/4808/210/25
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,

секретаря: Шемрай Н.Б.

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Греська В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника ОСОБА_1 адвоката Греська Василя Васильовича на заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року, ухвалене в складі судді Васильковського В. В. в місті Коломиї, повний текст якого складено 28 листопада 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка із кадастровим номером :01:003:0202, площею 0,1478 га, що розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок разом з господарськими спорудами (літня кухня, сарай, вбиральня), які також належать їй на праві приватної власності. Із належною їй земельною ділянкою, по межі від «Г» до «Д», межує земельна ділянка з кадастровим номером, :01:003:0226, площею 0,0779 га, власницею якої є ОСОБА_2 . Зазначала, що протягом останнього часу відповідачка порушує правила добросусідства та чинить їй перешкоди у належному користуванні її земельною ділянкою. Порушення правил добросусідства полягає в тому, що на земельній ділянці ОСОБА_2 здійснюється будівництво гаража із порушенням будівельних норм та правил, які полягають у недотриманні норм щодо розривів між спорудою та межею земельних ділянок. Крім того, вздовж огорожі між їх ділянками (є одночасно межею) на земельній ділянці відповідачки посаджені та ростуть зелені насадження довжиною одного метра та на відстані до її огорожі менше як один метр. Зазначені зелені насадження та споруда незавершеного гаража чинять їй перешкоди в користуванні належою земельною ділянкою, оскільки створюють затінення та не допускають потрапляння сонячного світла до її житлового будинку. Ба більше, зелені насадження туй впритул до її огорожі можуть спричинити деструктивні явища в її фундаменті.

Вказувала, що 08 січня 2024 року комісією у складі заступника сільського голови, інженера-землевпорядника та головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, земельних відносин та архітектури П?ядицької сільської ради було проведено обстеження їх спільних із відповідачкою земельних ділянок. За результатом цього обстеження комісією було встановлено, що межі сіпрних земельних ділянок не порушено і проходять по середині бетонної огорожі між землевласниками цих земельних ділянок. Оглянувши земельні ділянки та прилеглу територію комісія зафіксувала, що на земельній ділянці ОСОБА_2 споруда гаража розташована з порушенням будівельних норм і правил, а саме не дотримано розривів між спорудою та іншою земельною ділянкою. Крім того, 28 березня 2024 року комісія у складі сільського голови Гайдейчука П. П., головного спеціаліста відділу ЖКГ, земельних відносин та архітектури ОСОБА_3 та заступника сільського голови Чигрова О. В. провела повторне обстеження їх спільних земельних ділянок. Оглянувши земельні ділянки та прилеглу територію комісія зафіксувала наступне: на земельній ділянці ОСОБА_2 споруда гаража розташована з порушенням будівельних норм і правил, а саме не дотримано розривів між спорудою та іншою земельною ділянкою, а також вздовж межі посаджені на відстані до 1 метра зелені насадження (туї). висота яких сягає один метр. У зв?язку з цим, Пядицька сільська рада рекомендувала звернутися у відділ архітектури і містобудування в Коломийському районі або ДАБК в Івано-Франківській області щодо вирішення питання встановлення тимчасової споруди. Також факт будівництва гаража та ріст зелених насаджень впритул до її огорожі підтверджується фотознімками. Окрім цього, 25 січня 2024 року нею було подано до Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) скаргу щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об?єкті будівництва по АДРЕСА_1 . Однак, листом ДІАМ від 31 січня 2024 року № 640/28/13-24 її було повідомлено, що в період воєнного стану здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю в порядку позапланової перевірки можливо лише за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров?я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов?язань України та відповідного рішення Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України. Водночас, повідомлено, що вона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

29 травня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку вона надіслала на адресу відповідачки вимогу про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та дотримання правил добросусідства, в якій вона висловила прохання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована поруч з її ділянкою шляхом демонтажу зелених насаджень (туй), які посаджені впритул до їх спільної огорожі та пересадити їх на більш допустиму відстань від огорожі. Також вона висловила прохання привести будівництво гаража відповідно до будівельних норм та дотримуватися розривів (відстані) від стін споруди до межі спірних ділянок. Згідно з інформацією, наявною на вебсайті ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення було отримано відповідачкою особисто 31 травня 2024 року. Проте, її вимога була залишена поза увагою відповідачки, будівництво гаражу продовжується, а зелені насадження не пересаджені.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером :01:003:0202, площею 0,1478 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , шляхом зобов?язання ОСОБА_2 , привести будівництво тимчасової споруди гаража у відповідності до державних будівельних норм із дотриманням відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни даної споруди до межі її земельної ділянки не менше ніж один метр, а також здійснити демонтаж зелених насаджень, що розташовані на відстані менше як один метр до межі її земельної ділянки та які знаходяться на земельній ділянці із кадастровим номером :01:003:0226, площею 0,0779 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути із відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачка не довела порушення її прав, оскільки не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилалася в позові, а саме, що посаджені відповідачкою зелені насадження та споруда незавершеного будівництвом гаража чинять їй перешкоди у користуванні її земельною ділянкою: створюють затінення та не допускають потрапляння сонячного світла до її житлового будинку, а також не довела, що насадження туй впритул до її огорожі спричиняє деструктивні явища у фундаменті огорожі. На думку суду, сам лише факт наявності зелених насаджень та здійснення будівництва гаража на власному подвір`ї ОСОБА_2 не є належним та допустимим доказом того, що позивачці створюються перешкоди у користуванні її земельною ділянкою.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ОСОБА_1 адвокат Гресько В. В. на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування судом норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянтки зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту будівництва гаража та висадження зелених насаджень відповідачкою із порушенням державних будівельних норм. Так, зазначені факти підтверджуються відповідними актами, а також фотознімками, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки та помилково не захистив право позивачки у спосіб, що передбачений законом.

При вирішенні спірних правовідносин представник апелянтки просить врахувати висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 29 червня 2023 року у справі № 727/12531/21, де суд констатував, що незавершений об`єкт будівництва, який будується із порушенням пункту 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б2.2.-12:2019 частково на сусідній земельній ділянці свідчить про порушення права користування частиною земельної ділянки, належної як власнику цієї земельної ділянки. А також висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 598/1708/18, оскільки у цій справі мали місце подібні правовідносини відповідач спорудив на своїй земельній ділянці навіси із порушенням будівельних норм (не дотримався відстаней до межі сусідньої земельної ділянки).

Представник апелянтки просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гресько В. В. вимоги апеляційної скарги підтримали, просили такі задоволити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянтки та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 981741 від 23 листопада 2009 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0202, площею 0, 1478 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилового будинку господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка по межі Г-Д межує із земельною ділянкою ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380559406 від 28 травня 2024 року, власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок: :01:003:0202, є ОСОБА_1 (а.с. 12).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28 травня 2024 року, ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки, площею 0,0779 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0226, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 13).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 386475306 від 11 липня 2024 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 94,1 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно із актом, складеним 08 січня 2024 року, комісією в складі заступника сільського голови Чигрової О. В., інженера-землевпорядника ОСОБА_4 , головного спеціаліста відділу житлово коммунального господарства, земельних відносин та архітектури ОСОБА_3 , згідно заяви ОСОБА_1 08 січня 2024 року проведено обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 , і суміжного землевласника ОСОБА_2 , що розташовані по АДРЕСА_1 . При огляді встановлено, що межі земельних ділянок не порушено і проходять по середині бетонної огорожі між землевласниками земельних ділянок. Оглянувши земельні ділянки та прилеглу територію, комісія зафіксувала наступне: що на земельній ділянці ОСОБА_2 , споруда гаража розташована з порушенням будівельних норм та правил, а саме недотримано розривів між спорудою і іншою земельною ділянкою. Комісія рекомендувала звернутися у відділ архутектури і містобудування в Коломийському районі або ДАБК в Івано-Франківській області (а.с. 15).

Згідно з актом, складеним 28 березня 2024 року комісією в складі сільського голови Гайдейчука П. П., головного спеціаліста відділу житлово комунального господарства, земельних відносин та архітектури ОСОБА_3 , заступника сільського голови Чигрової О. В., згідно заяви ОСОБА_1 27 березня 2024 року проведено обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 , і суміжного землевласника ОСОБА_2 , що розташовані по АДРЕСА_1 . Беручи до уваги виїзд проектної організації 08 березня 2024 року з сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_4 , та представником від сільської ради було проведено обміри та зафіксовано поворотні точки межових знаків. При огляді було встановлено, що межі земельних ділянок не порушено і проходять по середині бетонної огорожі власником, якої є ОСОБА_1 . Оглянувши земельні ділянки та прилеглу територію, комісія зафіксовала наступне: на земельній ділянці ОСОБА_2 тимчасова споруда гаража розташована з порушенням будівельних норм та правил, а саме недотримано розривів між спорудою та іншою земельною ділянкою, а також вздовж межі посаджені на відстані до 1 метра зелені насадження (туї), висота яких сягає 1 метр. Комісія рекомендувала ОСОБА_1 звернутися у відділ архітектури і містобудування у Коломийському районі або ДАБК в Івано-Франківській області стосовно вирішення питання по встановленню тимчасової споруди на суміжній земельній ділянці, а також зазначила, що повідомить ОСОБА_2 щодо контролювання розростання зелених насаджень (туй), вздовж своєї межі згідно архітектурно-будівельних норм (а.с. 16).

Відповідно до листа Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ), на період воєнного стану здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю в порядку позапланової перевірки з підстав визначених Законом, можливе лише за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров?я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов?язань України та відповідного рішення Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (а.с. 24).

Згідно з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та дотримання правил добросусідства від 29 травня 2024 року, адресованою ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_5 повідомила про результати огляду спірних земельних ділянок комісією, а також висловила прохання відповідачці усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом демонтажу зелених насаджень (туй), які посаджені впритул до їх спільної огорожі та пересадити їх на більш допустиму відстань від огорожі, а також привести будівництво гаража до будівельних норм та дотримуватися розривів (відстані) від стін споруди та межі земельних ділянок. Зазначена вимога була направлена ОСОБА_2 цінним листом з описом вкладення за № 003 (а.с. 25-26).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до пунктів «г», «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно зі статтею 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункт «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідачка будівництво гаража та висадження зелених насаджень здійснила із порушенням державних будівельних норм.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із того, що позивачка не довела порушення її прав, оскільки не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилалася в позові, а саме, що посаджені зелені насадження та споруда незавершеного будівництвом гаража чинять їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою.

Колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію від 07 червня 2017 року № 406 зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів не потребує документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Згідно з підпунктом 6.1.41 пункту 6.1 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1, 0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами [ДБН. 1.1-25].

Виходячи з наявних у справі доказів, відповідачем споруджено тимчасову споруду гараж. Як вбачається зі згаданих актів від 08 січня 2024 року та 28 березня 2024 року, ними підтверджується, що споруда гаража ОСОБА_2 розташована з порушенням будівельних норм та правил, а саме не дотримано розривів між спорудою та іншою земельною ділянкою, власницею якої є ОСОБА_1 , тобто визначену наведеними норами ДБН відстань 1 метр від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку.

Отже, вказане свідчить про те, шо збудована тимчасова споруда створює перешкоди у користуванні позивачкою своєю земельною ділянкою та житловим будинком.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Надані позивачкою акти від 08 січня 2024 року та 28 березня 2024 року підтверджують, що споруда гаража ОСОБА_2 розташована з порушенням будівельних норм та правил. Суд першої інстанції належним чином не надав оцінки вказаним актам, не навів мотивів відмови у прийнятті таких у якості доказів. Водночас, колегія суддів уважає подані акти належними та допустими доказами у справі, оскільки такі є достатньо інформативними та деталізованими, містять конкретні дані щодо порушення відповідачкою будівельних норм та правил та узгоджуються між собою. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачка перед зверненням до суду зверталася до відповідачки з вимогою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та дотримання правил добросусідства, але така була проігнорована. Також остання зверталася до Державної інспекції архітектури та містобудування України , однак у зв`язку з воєнним станом, перевірку не проведено та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, що підтверджується її заявою, в якій вона повідомляла суд першої інстанції про неможливість брати участь у розгляді справи у зв`язку із проживанням в США та про намір приїхати в грудні 2024 року в Україну (а.с. 35), жодних доказів на спростування доводів позивачки про невідповідність спірної споруди гаражу будівельним вимогам щодо дотримання вимог розташування суміжної садибної забудови суду не надала.

З огляду на це, колегія суддів уважає за необхідне задоволити вимоги ОСОБА_1 в частині усунунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов?язання ОСОБА_2 , привести будівництво тимчасової споруди гаража у відповідності до державних будівельних норм із дотриманням відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни даної споруди до межі її земельної ділянки не менше ніж один метр.

Щодо вимоги про здійснення демонтажу зелених насаджень, то апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні такої. Позивачка в обґрунтування позову у цій частині зазначала, що зелені насадження туй впритул до її огорожі можуть спричинити деструктивні явища в її фундаменті та затіняють двір. Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначене не підтверджується жодним доказом у справі, доказів щодо порушень правил інсоляції та її перевірки позивачем не представлено, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у вимозі про усунунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов?язання привести будівництво тимчасової споруди гаража у відповідності до державних будівельних норм та в цій частині ухвалити нове рішення, а в решті рішення суду залишити без змін.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 1332,32 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Греська Василя Васильовича задоволити частково.

Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року скасувати в частині відмови у вимозі про усунунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов?язання привести будівництво тимчасової споруди гаража у відповідності до державних будівельних норм та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером :01:003:0202, площею 0,1478 га, яка розташована у селі П?ядики АДРЕСА_1 , шляхом зобов?язання ОСОБА_2 , привести будівництво тимчасової споруди - гаража у відповідності до державних будівельних норм із дотриманням відстані від найбільш виступаючої конструкції стіни даної споруди до межі її земельної ділянки на відстані не менше, ніж один метр.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судови збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій пропорційно до задоволених вимог в сумі 1332,32грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

І. О. Максюта