Провадження № 22-ц/811/2964/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Гаврилюк Я.Ю.,

з участю: представника позивачів Косик Л.А.,

представника відповідача Сидор О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача, визнання протиправним та скасування рішення щодо задоволення акту про порушення, визнання протиправним донарахування обсягів природного газу, стягнення моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до акціонерного товариства (далі АТ) «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», в якому просили: визнати протиправним та скасувати рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» щодо задоволення акту про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року; визнати протиправним донарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» обсягів природного газу в розмірі 1491,57 куб.м. на суму 25279 грн. 82 коп.; стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі по 15000 грн. кожному з них.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачі є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

09.06.2023 року представниками AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» складено акт про порушення №LV005455, яким встановлено порушення Кодексу газопровідних систем: «Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ», а саме: зазори між корпусом і обліковим механізмом не відповідають заводським.

Інші порушення, які мали б бути обов`язково зафіксовані в акті, не виявлені.

Даний акт було підписано ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 була відсутня, а тому внести свої зауваження можливості не мала.

Згідно акту №1642 експертизи ЗВТ та/або пломби від 22.06.2023 року, встановлено: відповідність місця фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі, відповідає; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі, відповідає; цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ: не порушено; цілісність лічильного механізму та корпусу: не виявлено; наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ: не виявлено; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ.

За результатом експертизи, комісія дійшла висновку: не виявлено втручання в роботу ЗВТ.

27.07.2023 року за результатом засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем прийнято рішення щодо задоволення акту про порушення №005455 від 09.06.2023 року.

Поштовою кореспонденцією направлено ОСОБА_2 рахунок на оплату №63113914 від 30.08.2023 року на суму 25279 грн. 82 коп., разом із актом розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 30.08.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , згідно якого, обсяг донарахованого природного газу 1491,57 куб.м.

Також ОСОБА_2 було направлено повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 30.08.2023 року, особовий рахунок споживача НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем від 27.07.2023 року щодо задоволення акту про порушення №005455 від 09.06.2023 року позивачі вважають прийнятим всупереч нормам чинного законодавства з огляду на те, що згідно акту №1642 експертизи ЗВТ та/або пломби від 22.06.2023 року, за результатом експертизи не виявлено втручання в роботу ЗВТ, що фактично виключає підстави стверджувати, що мало місце несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, та, як наслідок, притягнення ОСОБА_2 до матеріальної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях. Негативні наслідки даної ситуації в житті позивачки зумовили суттєву зміну звичайного життєвого ритму, спонукали до підвищення витрат додаткових психофізичних ресурсів. У позивачки погіршився сон, вона перебуває у стресовому стані з приводу даної події, що стало причиною частих сварок та непорозумінь із сином ОСОБА_2 . З урахуванням засад розумності та справедливості, ОСОБА_1 оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

ОСОБА_2 завдана моральна шкода, яка полягає у сильному душевному хвилюванні та переживаннях з приводу безпідставного покладення на нього матеріальної відповідальності. Дана подія відобразилась негативно на його життєвому ритмі, відносинах у сім`ї. З урахуванням засад розумності та справедливості ОСОБА_2 оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» щодо задоволення акту про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року.

Визнано протиправним донарахування АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» обсягів природного газу в розмірі 1491,57 куб.м. на суму 25279 грн. 82 коп. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» приймається на підставі сукупного аналізу акту про порушення та акту експертизи 3ВТ та/або пломби.

Зазначає, що лічильник газу Metrix G-4 зав. №000536, 1998 року виготовлення, не обліковував газ, про що зазначено в акті експертизи 3ВТ та/або пломби, як наслідок, складено акт про порушення.

Додає, що за результатами проведення експертизи лічильника газу ОСОБА_1 було встановлено, що відносна похибка лічильника споживача перевищує границі допустимих значень, відтак, лічильник газу веде викривлений облік.

Наголошує, що ОСОБА_1 , як власницю абонентського рахунку НОМЕР_1 , було повідомлено листом Львівського відділення АТ «Львівгаз» №ЛГ-18061/01-23 від 20.10.2023 року про те, що їй помилково було надіслано рахунок на оплату №63113914 від 30.08.2024 року за не облікований (донарахований) об`єм природного газу по акту про порушення №005455 від 09.06.2023 року.

Окрім того, в телефонному режимі працівниками АТ «Львівгаз» також було повідомлено споживачку ОСОБА_1 про помилковість направлення такого рахунку та про відсутність будь-якої заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу.

Звертає увагу, що заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_1 за не облікований (донарахований) об`єм природного газу відсутня.

Вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між фактом заподіяння моральної шкоди та наслідками спричинення такої шкоди АТ «Львівгаз» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є основними критеріями завдання моральної шкоди.

Додає, що долучені докази, а саме: квитанції про відвідування лікаря (як наслідок), не є ознакою того, що АТ «Львівгаз» спричинило будь-якого роду проблеми зі здоров`ям позивачки ОСОБА_1 . Загальні ознаки серцево-судинних захворювань, а також набуті тяжкі хвороби, про які повідомила позивачка під час судового засідання в суді першої інстанції, не є доказом того, що АТ «Львівгаз» спричинив такі.

Підсумовуючи, апелянт наголошує на тому, що в даному випадку, в ході розгляду справи були виявлені нові обставини, рахунок на оплату був надісланий споживачу помилково, жодних прав позивачів порушено не було, а завдання моральної шкоди АТ «Львівгаз» позивачам не доведено (не встановлено наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні).

28.10.2024 року позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо прийняття рішення центральної комісії по розгляду актів про порушення АТ «Львівгаз» щодо задоволення акта про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року та донарахування відповідачем обсягів природного газу у розмірі 1491,57 куб.м. на суму 25279 грн. 82 коп. При цьому, суд правильно вказав, що такий вид порушення, як: «зазори між корпусом і обліковим механізмом не відповідають заводським», не передбачено у п.7 гл.9 розділу Х Кодексу ГРС. З огляду на що, суд дійшов правильного висновку про те, що визначення оператором ГРМ об`єму не облікованого природного газу споживачу можливе за умови доведення, що втручання в роботу лічильника чи пошкодження на ньому пломби має наслідком те, що облік споживання природного газу не проводиться, або проводиться з порушенням.

Додає, що помилковість формування рахунку за не облікований об`єм природного газу встановлено лише під час розгляду справи в суді першої інстанції. Разом з тим, жодних рішень про скасування акту про порушення №LV005455 відповідачем не приймалось.

Щодо стягнення моральної шкоди, то вважають, що визначений судом розмір моральної шкоди є справедливим та достатнім відшкодуванням тим моральним стражданням, яких зазнали позивачі.

В судове засідання 18 березня 2025 року, після оголошення перерви, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені під розписку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи завершено у їхній відсутності, за участі їхнього представника адвоката Косик Л.А.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 27 березня 2025 року о 12:55 год.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру та свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Послуги з газопостачання за адресою проживання позивачів надає відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Квартира позивачів газифікована, встановлено побутовий газовий лічильник «Metrix G-4» із заводським номером 000536, 1998 року випуску, та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до акта про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року, складеного АТ «Львівгаз» за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок абонента № НОМЕР_1 , в присутності представника Кирилюка С.С., зафіксовано порушення, передбачене п.п.3 п.1 гл.2 Кодексу ГРС, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зазначено: «зазори між корпусом і обліковим механізмом не відповідають заводським».

Згідно з протоколом щодо направлення ЗВТ або пломби на експертизу від 09.06.2023 року, лічильник газу марки «Metrix G-4» із заводським номером 000536, 1998 року випуску, з показником 29992,42 куб.м., який встановлено за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 , направляється на експертизу в сервісний центр АТ «Львівгаз». Вказаним протоколом повідомлено споживача про дату, час і місце проведення експертизи.

22.06.2023 року, в присутності позивача ОСОБА_1 , комісією АТ «Львівгаз» в складі 5-х осіб складено акт експертизи ЗВТ та/або пломби №1642, згідно якого встановлено, що проводилась експертиза ЗВТ тип «Metrix G-4» із заводським номером 000536, 1998 року випуску. Експертизою встановлено: відповідність місця фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі, відповідає; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі, відповідає; цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ не порушено; цілісність лічильного механізму та корпусу не виявлено; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації відповідає; відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ. Висновки комісії: не виявлено втручання в роботу ЗВТ.

Згідно витягу з протоколу №66/07-Н від 27.07.2023 року, АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вирішено та прийнято рішення задоволити акт про порушення №005455 від 09.06.2023 року по споживачу ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі акта про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 30.08.2023 року, в якому представники АТ «Львівгаз» зазначили: опалювальна площа 35,9 кв.м.; період проведення розрахунку з 09.12.2022 року по 09.06.2023 року, обсяг донарахованого природного газу 1491,57 куб.м.; сума до оплати 25279 грн. 82 коп.

Згідно рахунку на оплату №63113914 від 30.08.2023 року, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу становить 25279 грн. 82 коп.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачі зазначили, що жодного втручання в роботу лічильника газу не було, своєчасно сплачують кошти за спожитий газ, заборгованості перед відповідачем немає, дії працівників АТ «Львівгаз» та безпідставно нараховані збитки вважають неправомірними.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс ГРС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу (підпункт 4).

Згідно з положеннями пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема, про наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (п.5).

За положеннями підпункту 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до термінології, зазначеної в пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу визнається втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Саме такий склад порушення поставлено в провину оператором ГРМ представнику споживача ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

За положеннями пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі) регламентовано в главі 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС.

Відповідно до п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС: у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Як встановлено і підтверджується матеріалами справи, відповідач, приймаючи 27.07.2023 року рішення про задоволення акта про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року, яке оформлено протоколом №66/07-Н, нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу по споживачу ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) здійснював, виходячи з п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Разом з тим, згідно з актом експертизи ЗВТ та/або пломби №1642 від 22.06.2023 року, експертною комісією не виявлено втручання в роботу ЗВТ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву покликався на те, що робота лічильника газу в позаштатному режимі кваліфікується як така, що виникла не з вини споживача, але внаслідок цього порушення споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу.

Так, відповідно до пп.1 п.3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Згідно з п.6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС, позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання. Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Спільними ознаками несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ та позаштатного режиму роботи ЗВТ є: відсутній чи частковий облік природного газу, що проявляється у відсутності зміни показань при фактичній витраті природного газу; наявність сторонніх предметів (зміна конструкції прихованим шляхом); інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ (наявність сколів, пошкоджень тощо... на лічильному механізмі).

Прерогатива підтвердження чи спростування таких припущень (підозр) про порушення, належить комісії Оператора ГРМ з експертизи лічильників та пломб та комісії Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 10 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що після проведення експертизи ЗВТ проводиться його позачергова повірка відповідно до Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 року за №278/28408.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що згідно з актом експертизи лічильника газу №1642 від 22.06.2023 року, який складений комісією Оператора ГРМ за участю споживача ОСОБА_1 , втручання в роботу ЗВТ не виявлено, однак, зазначено про похибку ЗВТ за об`ємної втрати Qmax 0,11%, 0,2Qmax 2,38% Qmin 7,38%. До акту експертизи долучено довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/01840 від 22.06.2023 року. За змістом цієї довідки, лічильник газу типу G Metrix зав. №000536, 1998 року випуску, не відповідає вимогам методики перевірки. Похибка перевищує допустиме значення.

Вказані докази у своїй сукупності свідчать про порушення, яке в даному випадку виникло не з вини споживача, що виключає несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ позивачами, наслідком чого є викривлення даних обліку природного газу, що полягає у відсутності зміни показань при фактичній витраті природного газу.

Відповідно, підстави для здійснення донарахування об`єму (обсягу) природного газу за п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, за відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у відповідача були відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час судового розгляду не доведено самого факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме, наявність усіх його обов`язкових ознак, передбачених п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, у зв`язку з чим у сторони відповідача відсутні правові підстави для застосування донарахування об`єму природного газу позивачам.

Водночас, суд першої інстанції правильно констатував, що акт про порушення не свідчить про безумовний факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а лише фіксує факт можливого порушення, яке у подальшому може бути підставою для прийняття рішення про його задоволення або незадоволення.

Порядок нарахування у даному випадку, визначений у п.8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС.

При цьому, для цілей визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу, Кодекс ГРС розмежовує несправність лічильника, що сталася внаслідок його пошкодження, та несправність лічильника, що сталася внаслідок позаштатного режиму роботи.

Так, згідно з п.п.2 п.8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором ГРМ позаштатного режиму роботи лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або між опалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або між опалювальний), якщо він становить менше шести місяців за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

В ході розгляду справи судом першої інстанції, відповідач у листі від 20.10.2023 року ЛГ №18061/01-23, адресованому ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) повідомив про помилковість надіслання рахунку на оплату №63113914 від 30.08.2023 року за не облікований (донарахований) об`єм природного газу по акту про порушення 005455 від 09.06.2023 року. Нарахування про оплату по акту про порушення вказано у квитанції про оплату.

У письмових поясненнях відповідач вказував, що при мінімальному споживанні газу лічильник позивачів не обліковує 7,38% газу, що через нього проходить, відповідно було проведено визначення об`єму спожитого природного газу, який здійснено залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або між опалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або між опалювальний). Визначений об`єм становить 53,54 куб.м. і був переданий на інформаційну платформу оператора ГТС для врахування постачальником за ціною, яка діє у постачальника у місяці отримання обсягів. Таке нарахування споживач сплатила, і будь-яка заборгованість за особовим рахунком НОМЕР_1 відсутня.

Вказані обставини сторони підтвердили під час перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, прийняття відповідачем рішення про задоволення акту про порушення №LV005455 від 09.06.2023 року та складення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу в розмірі 1491,57 куб.м. на суму 25279 грн. 82 коп., що підтверджується рахунком на оплату №63113914 від 30.08.2023 року, є неправомірним.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.п.3, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 року у справі №464/3789/17, від 27.11.2019 року у справі №750/6330/17 зазначив, що моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 обґрунтувала заподіяння їй моральної шкоди тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача АТ «Львівгаз» з донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ у розмірі 25279 грн. 82 коп., вона зазнала значних моральних і фізичних страждань, які полягають у перенесені душевних хвилювань, у зв`язку з чим вона повинна була докладати значних зусиль з метою захисту своїх прав та інтересів. Просила стягнути 15000 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 просив стягнути на його користь також 15000 грн., обґрунтовуючи тим, що дана подія відобразилась негативно на його життєвому ритмі, відносинах у сім`ї.

Задовольняючи повністю позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що неправомірні дії відповідача впродовж тривалого часу були достатньо психотравмуючим фактором для ОСОБА_1 , зважаючи на її вік, й такими, що призвели до заподіяння їй моральної шкоди, а саме душевних страждань у зв`язку з неправомірною поведінкою щодо неї, перенесеними хвилюваннями та необхідністю докладання значних зусиль.

Колегія суддів вважає, що спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 є доведеним у даній справі, оскільки тривале порушення її прав та необхідність вчинення нею цілої низки вказаних вище відповідних дій для їх відновлення, спричинили позивачу моральну шкоду.

Однак, колегія суддів не погоджується з розміром присудженого їй морального відшкодування.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4).

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Долучені до матеріалів справи медичні документи свідчать про періодичне звернення ОСОБА_1 до сімейного лікаря зі скаргами на головну біль, коливаннями тиску тощо. При цьому, необхідно зазначити, що ОСОБА_1 хворіє гіпертонічною хворобою вже впродовж тривалого періоду часу (протягом 20 років), а належних доказів, які б вказували на погіршення стану її здоров`я, яке було б у причинному зв`язку із заподіянням їй моральної шкоди, остання суду не надала.

Разом з тим, зважаючи на похилий вік ОСОБА_1 , отримання від відповідача повідомлення про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та про розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі, який для позивачки є значним, що безумовно викликало у неї стрес та моральні страждання, оскільки лише після звернення до суду із вказаним позовом, відповідач визнав помилковість вказаних дій та проведеного розрахунку, відтак, позивач змушена була докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, що завдало їй душевних хвилювань, колегія суддів доходить висновку, що розумним та справедливим розміром морального відшкодування для позивача за встановлених і наведених вище обставин справи буде грошова компенсація у розмірі 5000 грн. Тому, рішення суду в цій частині необхідно змінити.

Що ж стосується висновків суду першої інстанції в частині присудження позивачеві ОСОБА_2 морального відшкодування в розмірі 5000 грн., то такі є помилковими, оскільки позивач не є абонентом за пред`явленим до сплати рахунком і ним не доведено належними та достатніми доказами заподіяння йому моральної шкоди. Надані медичні документи, зокрема, витяг з медичної карти стаціонарного хворого №7913 від 31.07.2024 року, лише підтверджує перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні з метою обстеження встановленого вперше 26.07.2024 року діагнозу D16.1. Підстав вважати, що встановлений діагноз був пов`язаний із винесенням відповідачем неправомірного рішення, немає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що позивачем ОСОБА_2 не доведено спричинення йому моральної шкоди та наявність визначених законом підстав для її компенсації, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь моральної шкоди.

В решті, підстав для скасування чи зміни рішення немає, тому апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.2-4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2024 року в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 , змінити, зменшивши його з 15000 гривень до 5000 гривень.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 вересня 2024 року в частині стягнення з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000 гривень скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 27 березня 2025 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич