Справа №521/889/24
Провадження №2/521/339/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря: Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати, за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на 4/25 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку під літерою "А" житловою площею 35,5 кв. м., загальною площею 87,5 кв. м.; житлового будинку під літерою "Ж" житловою площею 28,5 кв. м., загальною площею 48,6 кв. м.;, літні кухні під літ. "К", "Т", "М", гаражі під літ. "Н", "У", сараї під ліг. "р", "У", душ під літ. "С", навіс під літ. "П", мостіння - I, IV, огорожі № 3,6,9,11.

18 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на 4/25 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку під літерою "А" житловою площею 35,5 кв. м., загальною площею 87,5 кв. м.; житлового будинку під літерою "Ж" житловою площею 28,5 кв. м., загальною площею 48,6 кв. м.;, літні кухні під літ. "К", "Т", "М", гаражі під літ. "Н", "У", сараї під ліг. "р", "У", душ під літ. "С", навіс під літ. "П", мостіння - I, IV, огорожі № 3,6,9,11.

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтовані наступними обставинами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 4/25 часток будинку садибного типу з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2

18.05.2023 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Михальовою Л.І. було винесено постанову, якою було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом вказано про те, що після перерозподілу ідеальних часток у вказаному домоволодінні частка ОСОБА_3 змінилась, а спадкоємці не надали документ, що посвідчує право власності спадкодавця на частку домоволодіння після перерахунку ідеальних часток об`єктів нерухомого майна з реєстрацією права власності на його ім`я, в порядку, встановленому законом. На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на частку домоволодіння не є можливим в зв?язку зі смертю ОСОБА_3 . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою, тому сторони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти задоволення зустрічного позову, просила розглядати справу у її відсутність.

ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з підтриманням своїх позовних вимог за зустрічним позовом, просив провести судове засідання у його відсутність.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, зустрічний позов ОСОБА_2 належить задовольнити з наступних підстав.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги сторін направлені на визнання за ними права власності на 4/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_1 , та батьком позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що 30 жовтня 2021 року було складено відповідний актовий запис № 14349, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (т. 1 а. с. 60 об.).

ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_3 (т. 1 а. с. 11).

Із матеріалів спадкової справи № 198/2022 до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що 26 березня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (т. 1 а. с. 50).

26 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина померлого ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 50 об.).

18.05.2023 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Михальовою Л.І. винесено постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 22).

В обгрунтування відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом вказано про те, що після перерозподілу ідеальних часток у вказаному домоволодінні частка померлого ОСОБА_3 змінилась, а спадкоємці не надали документ, що посвідчує право власності спадкодавця на частку домоволодіння після перерахунку ідеальних часток об`єктів нерухомого майна з реєстрацією права власності на його ім`я, в порядку, встановленому законом

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За правилами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Статтею 1273 ЦК України регламентовано, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, так як вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що 26 березня 2022 року остання звернулась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь сина померлого ОСОБА_2 . Державним нотаріусом роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Матеріали справи не містять відомостей щодо відкликання ОСОБА_1 відмови від прийняття спадщини, а позовна заява до суду подана ОСОБА_1 після спливу майже двох років після її відмови від прийняття спадщини, що також не може бути розцінене як відкликання заяви.

Доводів щодо не усвідомлення значення своїх дій, не розуміння обставин відмови від прийняття спадщини, впливу фізичного або психічного насильства з боку інших осіб ОСОБА_1 в позовній заяві та під час розгляду справи не наводилось.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 спадщину після померлого ОСОБА_3 не прийняла у встановлений законом строк, так як відмовилась від її прийняття на користь іншого спадкоємця першої черги ОСОБА_2 , який, в свою чергу, спадщину прийняв, що є підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог при визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 , суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Таким чином, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: у постанові від 16 червня 2021 року у цивільній справі № 570/997/19, провадження № 61-16257св20.

Із матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_3 , та його дружина ОСОБА_1 , 08 червня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу придбали у власність в рівних частках кожний 8/25 часток домоволодіння з надвірними спорудами під номером АДРЕСА_1 . Таким чином, частки кожного із подружжя у праві спільної власності на житловий будинок становило 4/25 часток, а право власності на ці частки було зареєстровано за подружжям у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію № 34611479 від 25.06.2012 (т. 1 а. с. 14).

Відповідно до відомостей, викладених у договорі купівлі - продажу, домоволодіння з надвірними спорудами складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", житлового будинку під літерою "Б", житлового будинку під літерою "Ж"; сараю під літ. "В", погребу під літ. "Д", літної кухні під літ. "Г", вбиральної під літ. "И", літної кухні під літ. "М", гаражу під літ. "Т", сараю під літ. "р", душу під літ. "С", навісу під літ. "П", сараю під літ. "У", огорожі під № 1-12, мостіння під № I-V, душу під літ. "Ф".

Відповідно до відомостей, викладених у матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказане домоволодіння з надвірними спорудами складається в цілому з двох житлових будинків під літерою "А" та під літерою під літерою "Ж" житловою площею 64,0 кв. м., загальною площею 138,5 кв. м., сараїв літ. «И», гаражів літ. «Н,Т», душів літ. «С,Ф», навісу літ. «П», огорожі № 1-12, вимощення I-V.

Прибудова літ. «а1» (приміщення ІІ-коридор, площею 5,6 кв. м.), сараї літ. «Л,О», літня кухня літ. «К», гараж літ. «Н», душ літ. «Ф» - побудовані до 05.08.1992 року та відповідно до законодавства України не підлягають прийняттю в експлуатацію.

Житловий будинок під літерою "Б" було виділено в окрему одиницю згідно висновку щодо технічного стану домоволодіння, серія та номер: 03-07-01с/2017, виданий 03.07.2017, видавник: ПЕП "УКРЕЛТРАНС", договір дарування серія та номер: 3-1084, виданий 21.07.2017, видавник: Друга одеська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , технічний паспорт серія та номер N?326-19/ОД, виданий 26.04.2019, видавник ФОП ОСОБА_5 , декларація про готовність об?єкта до експлуатації, серія та номер: ОД12 виданий 25.04.2019, видавник: Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, АДРЕСА_1 .

Таким чином, правовий аналіз наявних матеріалів справи дозволяє суду дійти висновку про те, що частка померлого ОСОБА_3 у приватній спільній частковій власності на домоволодіння під АДРЕСА_1 становила 4/25, на перерахунок якої померлий ОСОБА_3 мав право, однак не скористався цим правом за своє життя, та, відповідно, таке право в порядку спадкування за законом набуває його спадкоємець позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 12-16, 20, 29, 1216 - 1218, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 78, 81, 90, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 до ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на 4/25 часток домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку під літерою "А" житловою площею 35,5 кв. м., загальною площею 87,5 кв. м.; житлового будинку під літерою "Ж" житловою площею 28,5 кв. м., загальною площею 48,6 кв. м.;, літні кухні під літ. "К", "Г", "М", гаражі під літ. "Н", "Т", сараї під літ. "Р", "У", душ під літ. "С", навіс під літ. "П", мостіння - I, ІV, огорожі № 3,6,9,11.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева