РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/1511/24

Провадження № 22-ц/4815/374/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року, ухвалене в складі судді Бренчук Г.В. повний текст рішення складено 19 грудня 2024 року у справі № 562/3715/17,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просили стягнути з неї матеріальну шкоду в розмірі 25 000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн внаслідок затоплення житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

03 червня 2024 року, 04 червня 2024 року та 23 червня 2024 року з вини сусідки власниці квартири АДРЕСА_2 відбулося затоплення квартири позивачів № НОМЕР_1 , про що комісією ОСББ «Перемоги 9» були складені акти.

Відповідач на звернення не реагує, добровільно ухиляється відшкодувати нанесені позивачам збитки, пошкодження в своїй квартирі не усунула, продовжує затоплювати квартиру позивачів, тому просять суд стягнути матеріальну та моральну шкоди спричинену внаслідок затоплення квартири.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданих унаслідок затоплення житлового приміщення відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також вважаючи, що рішення прийнято без повного та всебічного з`ясування обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що акти № 1 та № 2 про наслідки затоплення житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_3 , складені ОСББ «Перемоги 9», на день розгляду справи є чинними, так як жодною із сторін не оскаржувалися ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Скаржник вказує, що в акті чітко зафіксовані причини та наслідки затоплення житла. Покликається на те, що наявність шкоди, протиправність дій та вини відповідача стверджується не лише доданими до позовної заяви документами, але й показами свідків.

У зв`язку з виною відповідачки, якою не було вжито жодних заходів для припинення затоплення, сума збитків становить 25 000 грн, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не розглядалося питання щодо відшкодування моральної шкоди, яка полягала в тому, що позивачі протягом червня місяця не могли проживати в квартирі, оскільки їм були завдані незручності у вигляді знищених та затоплених речей.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечує доводи останньої, вказує, вважає рішення законним та обґрунтованим, а тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2004 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 серпня 2004 року.

Власником квартири АДРЕСА_4 у вказаному будинку є відповідач ОСОБА_2

04 червня 2024 року комісією ОСББ «Перемоги 9» складено акт №1 про наслідки затоплення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 03 червня 2024 року о 19 год. 10 хв. та 04 червня 2024 року о 11 год.30 хв.

У акті № 1 (а.с. 16) зазначено, що внаслідок обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_2 , на кухні виявлено пошкодження трубопроводу подачі гарячого водопостачання внаслідок старіння мережі до відсічного крану на квартиру, що є причиною затоплення квартири АДРЕСА_1 .

Акт про затоплення квартири складено комісією в складі голови правління ОСББ «Перемоги 9» Денисюка С.С., члена правління ОСББ «Перемоги 9» Герасимчука С.В., сусідів з квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_4 та з квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_5 у присутності власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 яка встановила, що під час затоплення в квартирі АДРЕСА_3 постраждали наступні кімнати:

- кухня, затоплено дві стіни ліворуч від входу, сліди протікання в кутках стелі та стін, часткове відшарування обоїв, часткове пошкодження нижньої частини меблів, тріщини у верхній частині прилягання плитки до стіни (можливе відшарування) часткове відшарування стельової плитки у місцях протікання,

- зал, затоплена стіна праворуч від входу, покрита водоемульсійною фарбою, набухання частини покриття площею до 1м кв.

23 червня 2024 року комісією в складі голови правління ОСББ «Перемоги 9» Денисюка С.С., члена правління ОСББ «Перемоги 9» Сидорчука В.А., сусідів з квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_4 та з квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_5 , у присутності власниці квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 та власниці квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 був складений акт № 2 про наслідки затоплення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 23 червня 2024 року о 18 год. 00 хв., внаслідок чого постраждала ванна кімната часткове відшарування шпаклівки на стелі розміром 55х30 см. Причиною затоплення є пошкодження трубопроводу каналізації через старіння мережі.

Згідно з розрахунком вартості відновного ремонту квартири АДРЕСА_1 , внаслідок залиття 03, 04, 23 червня 2024 року, який складений ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ними придбано матеріалів та оплачено послуги на суму 25 446,00 грн.

04 червня 2024 року комісією у складі голови правління ОСББ «Перемоги 9» Денисюка С.С., членів правління ОСББ «Перемоги 9» Ларічева О.А., ОСОБА_7 , сусідів з квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_8 , у присутності власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , складено акт №3 про наслідки затоплення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_9 04 червня 2024 року о 11 год.30 хв., внаслідок чого постраждала кухня залито водою побутову техніку, а саме: варочну поверхню та посудомийну машину, затоплено лінолеум та частково кухонні меблі.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (статті 41 Конституції України).

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується якщо національні суди ігнорують, конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником(Mala v. Ukraine, № 4436/07, § 48, ЄСПЛ від 03 липня 2014 року).

Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, а й турбуватися про нього, нести на його утримання певні витрати.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та відповідно до додатку до листа Мінжитлкомунгоспу від 29 серпня 2008 року № 20-8-18, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено зокрема: характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із матеріалів справи убачається, що на підтвердження вартості ремонту внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 03,04, 23 червня 2024 року позивач надав копію накладної № 208 від 15.06.2024 року на суму 1409, 00 грн, товарний чек від 24.06.2024 року на суму 1264, 00 грн, накладну № 7 від 02.07.2024 року на суму 2505, 00 грн, накладну № 11 від 05.07.2024 року на суму 5228, 00 грн на придбання будматеріалів, власний розрахунок вартості відновлювального ремонту та фото пошкоджень квартири. Загальна сума вартості ремонту складає 25 000 грн.

Однак, вказані докази не є достатніми, належними та допустимими, оскільки, позивачем не доведено, що перелік товарів та робіт зазначені в накладних, товарному чеці та в розрахунку пов`язані з виявленими пошкодженнями зазначеними в акті № 1, 2 та 3.

Розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивачі не надали ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували вартість відновлювального ремонту саме внаслідок затоплення житлового приміщення, зокрема Звіту щодо розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири, проведеного суб`єктом оціночної діяльності.

Не надано суду доказів на підтвердження доцільності придбання позивачем саме тих будівельних матеріалів та їх кількість під час здійснення ремонту, які визначені у наданих ним документах.

Клопотання про призначення експертизи для визначення обсягу ремонтних робіт та матеріалів, які необхідні для відновлення фактично завданих збитків позивачі не заявляли.

Самі по собі акти № 1 від 04.06.2024 року та № 2 від 23.06.2024 року, складені комісією ОСББ «Перемоги 9» не свідчать про розмір заподіяної відповідачем шкоди та обсяг необхідного ремонту.

Оскільки позивачі не довели розмір заподіяної матеріальної шкоди належними та допустимими доказами, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги в частині відшкодування моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, а тому задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 грудня 2024 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 27.03.2025 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.