Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2700/24

номер провадження 2/695/334/25

19 березня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Ушакової К.М.,

за участю: секретаря судового засідання Землянухіної Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Сідько Світлани Іванівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_1 адвокат Сідько С.І. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 . 05 березня 2018 року ПЕРШОЮ ПОЛТАВСЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ було заведено спадкову справу № 70/2019 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на підставі заяви про прийняття спадщини від імені позивача. У вищевказаній спадковій справі, до якої також долучена спадкова справа, заведена 30.01.2019 приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. та була передана за належністю до ПЕРШОЇ ПОЛТАВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ. Заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідчувались. ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України. Наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем може бути підтверджено свідоцтвом про народження позивача. Крім позивача, на спірне спадкове майно претендували: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловік спадкодавця); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син спадкодавця). Відповідно до заочного рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2009 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину квартири встановлено, що згідно правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом №52/5 від 18.10.2000, розірвання шлюбу, здійснене судом до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки судом не встановлено відомостей про державну реєстрацію розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , шлюб між ними на момент смерті останньої не було розірвано. Отже після смерті ОСОБА_5 до першої черги на спадкування за законом увійшли позивач та відповідач, як діти спадкодавця, ОСОБА_2 як чоловік спадкодавця та ОСОБА_6 яка є матір`ю спадкодавця. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2021 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка була набута за час шлюбу з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, виходячи із вищевикладеного, спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 має бути розподілена наступним чином: за ОСОБА_2 визнано 3/6 (або 1/2) частини квартири; ОСОБА_3 2/6 частини квартири (з урахуванням від якої відмовилася ОСОБА_6 ); ОСОБА_1 1/6 частини квартири. 20 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_7 в інтересах останнього звернулась до ПЕРШОЇ ПОЛТАВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ щодо оформлення спадкових прав за законом на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 . Однак, постановою від 20.12.2021 №735/02-31 державним нотаріусом ПЕРШОЇ ПОЛТАВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Т. Рой було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене вище, представник позивача просить визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.10.2023 відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у державного нотаріуса ПЕРШОЇ ПОЛТАВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Т.В. Рой належним чином завірену копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2025 закрито підготовче засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сідько С.І. у судове засідання не з`явилися. Представник подала до суду про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з тим, що відповідачі не з`явилися в судове засідання, причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.02.2019 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Золотоноша Черкаської області.

Згідно свідоцтва про народження померлої, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . ЇЇ батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Прізвище ОСОБА_4 при народженні - ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 04.06.1988. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2009 у справі № 2-1763/2009 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 за № 70/2019 заведена у ПЕРШІЙ ПОЛТАВСЬКІЙ ДЕРЖАВНІЙ НОТАРІАЛЬНІЙ КОНТОРІ.

01 березня 2019 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 337311644 від 28.06.2023 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу №388 від 01.02.2008, посвідчений Золотоніською міською державною нотаріальною конторою.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.09.2021 у справі № 695/3722/19 визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , яка набута за час шлюбу з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви ОСОБА_6 від 31.01.2019 № 55 остання від спадщини за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 відмовилася на користь сина спадкодавця - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як встановлено матеріалами справи, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, частина якого складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Виходячи із викладеного вище, спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 має бути розподілена наступним чином: за ОСОБА_2 1/2 частини квартири; за ОСОБА_3 1/3 частини квартири (з урахуванням частини, від якої відмовилася ОСОБА_6 ); за ОСОБА_1 1/6 частини квартири.

З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2023, виданою державним нотаріусом ПЕРШОЇ ПОЛТАВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Тетяною Рой, вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Згідно загальних норм, закріплених у ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

П. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю.

На підставі ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Обставини, які вказують на необхідність відходу від принципу рівності часток при визначенні їх розміру, судом не встановлені.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Однак, суд приходить до переконання, що вказана обставина не може бути підставою для позбавлення спадкоємця його спадкових прав чи підставою вважати, що спадкодавець не набув відповідних прав на вказане майно.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до переконання, що 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов представника ОСОБА_1 (місце проживання: с. Драбівці, Золотоніський р-н, Черкаська обл.; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) адвоката Сідько Світлани Іванівни до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення буде складено 28.03.2025.

Суддя: К.М. Ушакова