Справа № 296/4677/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.

при секретарі судового засідання Годлюк А.В.,

представника позивача Ковальчук А.В.,

розглядаючи у судовому засіданні матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022р. представник позивача звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 21.12.2020р. у розмірі 61964,93 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву б/н від 21.12.2020р. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, разом складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано кредитний ліміт який в подальшому збільшився до 50000,00 грн.

ОСОБА_1 не повернув своєчасно Банку грошові кошти для погашення кредиту за зобов`язаннями у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11.07.2022р. становить 61964,93 грн., з яких: 49838,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12126,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи зазначене, представник АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 21.12.2020р. у загальному розмірі 61964,93 грн.

У відзиві на позовну заяву від 14.02.2023р. представник відповідача стверджує, що ОСОБА_1 не підписував заяву про приєднання до умов та правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту.

Представник позивача посилається на використання відповідачем кредитного ліміту шляхом перерахування коштів на рахунки інших осіб. Однак, ОСОБА_1 категорично заперечує виконання таких операцій та факт отримання будь-яких кредитних коштів від АТ КБ «Приватбанк» та їх використання.

Так, представник відповідача стверджує, що 18.06.2021р. ОСОБА_1 повертався додому, невстановлена на даний час особа, перебуваючи за адресою: місто Житомир, вулиця Космонавтів, здійснила таємне викрадення його майна, а саме сумки сірого кольору, в якій були грошові кошти та особисті речі, зокрема: мобільний телефон, у якому було підключено мобільний додаток АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват 24» з доступом до управління його банківськими картами, відкритими у АТ КБ «Приватбанк»; банківська карта банку заробітної плати АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 (повний номер відсутній у розпорядженні позивача).

Після крадіжки син відповідача зателефонував до АТ КБ «Приватбанк» та повідомив про викрадення речей, у зв`язку з чим просив заблокувати усі банківські картки, що в подальшому і було зроблено банком. Однак, відповідач дізнався, що з 18.06.2021р. по 19.06.2021р. невідомою особою було проведено ряд незаконних банківських операцій, направлених на списання особистих та ймовірно отриманих у банку кредитних коштів, серед яких були операції, щодо встановлення та використання кредитного ліміту, за яким пред`явлено позовну заяву.

В подальшому 01.07.2021р. відповідач в телефонному режимі звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з проханням надати фотознімки з фотокамери банкомату, за допомогою якого було знято кошти відповідача з викрадених банківських карток. За результатом такого звернення АТ КБ «ПриватБанк» надало декілька фотографій, з яких вбачається, що кошти було незаконно знято в банкоматі двома особами, які невідомі відповідачу.

Так, Житомирським районним управлінням поліції ГУНП в Житомирській області було відкрито кримінальне провадження № 0001415 від 01.07.2021р. за статтею 185 КК України, яке на сьогодні перебуває в провадженні органу досудового розслідування.

В подальшому, 22.07.2021р. ОСОБА_1 звертався до АТ КБ «Приватбанк» із заявою, якою повідомив про події, що стались та просив визнати кредитний договір від 19.06.2021р. неукладеним; зобов`язання за кредитним договором від 19.06.2021р. припинити. Відповіді на заяву банком надано не було. Враховуючи зазначене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач у відповіді на відзив від 13.03.2023р. зазначив, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що 18.06.2021р. операції наведені у виписці було виконано не ним. Також вказав, що кожна операція спрямована на використання коштів через Інтернет Банкінг підтверджується введенням ОТП- паролю, який надсилається банком на мобільний телефон Клієнта, у разі якщо ОТП- пароль буде введено не вірно, платіж Банком не буде проведено. Враховуючи зазначене, представник позивача просив вимоги позовної заяви задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вказав, що відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, анкету, отримано кредитну карту, де було встановлено кредитний ліміт. В подальшому, 01.10.2024р. представниками банку було здійснено службове розслідування, за результатами якого встановлено, що 18.06.2021р., відповідно до заяви від 04.08.2021р., відповідач повідомив про викрадення його майна. Так, 19.06.2021р. син відповідача повідомив, що було викрадено телефон, згодом було заблоковано картку. Основні транзакції були здійснені 18.06.2021р., в той же день відбулась зміна паролю. Лише через 12 годин клієнт звернувся до банку та повідомив, що його телефон було викрадено. Без паролю та логіну неможливо зайти в Приват24. Вина щодо зняття коштів лежить на самому клієнтові. Представник банку не заперечує обставин викрадення мобільного телефону. На запитання суду повідомив, що для зміни паролю у Приват24 необхідно внести номер телефону (логін) та пін-код. Повідомив, що результатами службового розслідування встановлено, що шахраї перекинули кошти з кредитної на зарплатну картку та з неї зняли кошти.

Представник відповідача Горлов Е.С. просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні не підтримав обставини, викладені у відзиві, на предмет непідписання відповідачем заяви про приєднання. Також не підтримав письмове клопотання (від 14.02.2023р.) про витребування оригіналів письмових доказів (а.с. 60, 61). Вказав, що ОСОБА_1 дізнався про списання коштів лише після звернення до банку. Викрадення майна було близько 23:00 год. 18.06.2021р. Після чого відповідач прийшов додому без телефону та був сам допоки зранку прийшов син та ініціював дзвінок до банку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що кредитним лімітом не користувався. Кредитна карта зберігалась вдома, а грошові кошти зняли із зарплатної карти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2020р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання останнім анкети-заяви (а.с. 11-20).

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приват Банк", складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

В обґрунтування позову до анкети-заяви Банк додав розрахунок заборгованості, виписку за договором № б/н за період з 21.12.2020р. по 12.07.2022р., довідку про зміну умов кредитування кредитної картки, довідку про надані кредитні картки, заяву про приєднання до Умов та Прави, Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6-7, 8, 9, 10, 11-21).

Зі змісту наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 21.12.2020р. станом на 11.07.2022р., становить 61964,93 грн., з яких: 49838,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12126,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження № 0001415 вбачається, що таке відкрито на підставі заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального злочину від 01.07.2021р.

Згідно витягу ЄРДР 18.06.2021р. близько 20 год. 00 хв. невідома особа перебуваючи по вул. Огієнка таємно шляхом вільного доступу здійснила крадіжку сумки сірого кольору в якій знаходилися телефон марки "Редмі" моделі "Ксіомі 5а", ключі, карта АТ КБ "Приватбанк", що належали ОСОБА_1 , чим завдала останньому матеріального збитку на суму, що встановлюється.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2024р. у справі № 295/13934/24 скаргу ОСОБА_3 задоволено. Постанову старшого дізнавача СД Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Недашківської I.I. від 28.10.2022р. про закриття кримінального провадження №0001415 від 02.07.2021р., за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України скасовано (а.с. 209-211).

Відповідно до проведеної 01.10.2024р. службової перевірки АТ КБ "Приватбанк" за фактами здійснення несанкціонованих трансакцій по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 18.06.2021р. по 19.06.2021р. порушень договірних відносин з клієнтом з боку банку не встановлено (а.с. 183-202).

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з ч.1,3 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Закон України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено, що 21.12.2020р. між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання останнім анкети-заяви, відповідно до якого відкрито картковий рахунок з кредитним лімітом, який в подальшому збільшився в розмірі 50000,00 грн.

Представник позивача звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 21.12.2020р., яка станом на 11.07.2022р. становить 61964,93 грн., з яких: 49838,24 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12126,69 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

З відзиву на заяву АТ КБ «Приват Банк» від 07.10.2024р. та матеріалами службової перевірки вбачається, що о 23 год. 06 хв. 18.06.2021р. по 09 год. 29 хв. 19.06.2021р. за картковим рахунком ОСОБА_1 було проведено ряд банківських операцій, в тому числі зняття готівки та перекази коштів.

Згідно матеріалів службової перевірки АТ КБ "Приват Банк" встановлено, зокрема, що: зняття готівки з банкоматів здійснено невстановленими особами; зачислено переказ 20800,00 грн. (в т.ч. комісія 800,00 грн.) на карту НОМЕР_2 одержувач ОСОБА_4 ; на ОСОБА_4 встановлено обмеження за кодифікатором 1.41 «Шахраї в електронних операціях» (джерело 46-негативна інформація про особу, що була отримана від Департаменту по роботі зі скаргами); за період з 18.06.2021р. по 19.06.2021р. зафіксовано зміну РІН-коду по картах клієнта (а.с. 184-185).

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021р. за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ч.1 ст.185 КК України, та відкрито кримінальне провадження № 0001415.

Вказані вище обставини не заперечувались сторонами та ними визнані, тому відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

На момент звернення до суду із даним позовом, рішення по кримінальному провадженню не прийнято.

Позивач 22.07.2021р. звернувся до АТ КБ «Приват Банк» із заявою, якою повідомив про події, що стались та просив визнати кредитний договір від 19.06.2021р. неукладеним, а зобов`язання припиненим.

Доказів відповіді на вищезазначене повідомлення суду не надано.

Положенням ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом і не оспорюється обома сторонами, банківські операції направлені на списання коштів з карткового рахунку ОСОБА_1 у період з 18.06.2021р. по 19.06.2021р. було здійснено невідомими особами.

В свою чергу, банком не доведено, що відповідач своїми діями сприяв незаконному ініціюванню на здійснення платіжних операцій, що дало б підстави для відповідальності користувача за проведені платіжні операції.

Користувач картки не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах: у справі № 387/746/18 від 17.06.2021р.; у справі № 751/5017/20 від 07.11.2022р.; у справі 691/699/16ц від 20.06.2018р.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши втрату телефону, на якому встановлено додаток Приват24, та банківської карти АТ КБ «Приват Банк» невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, враховуючи наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В. П. Маслак