Справа № 141/867/24
Провадження № 2/141/67/25
24 березня 2025 року с-ще Оратів
Оратівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді: Демченко І.В., при секретарі судового засідання Поліщук В.О.,
за участю представника позивача Самохвалової К.В.,
відповідач не з`явився,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства
Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути з відповідача на користь держави шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства, в сумі 7834,18 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2022 року при проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства посадовими особами Інспекції було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 здійснив незаконну рубку двох сухостійних дерев породи ясен з діаметром пнів 34 см, 36 см в лісовому масиві в кварталі 43 ДП «Оратівський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» на території Оратівської територіальної громади за відсутності дозвільних документів. Про що був складений протокол про адміністративне правопорушення за незаконну порубку дерев, в якому правопорушник підтвердив свої незаконні дії. Постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
Згідно розрахунку розмір шкоди становить 7 834,18 грн.
Відповідачу була направлена претензія щодо сплати шкоди у добровільному порядку, однак, станом на день подання позову шкода не відшкодована.
Просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області матеріальну шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 7834,18 грн.
Ухвалою від 06.01.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні з викликом сторін.
Судові засідання, призначені на 10.02.2025 і на 03.03.2025 не відбулись у зв`язку з неявкою відповідача, повістка та копії ухвали, позовної заяви з додатками повернулись в зв`язку з відсутністю відповідача за місцем проживання.
В судовому засіданні 24.03.2025 позивач бере участь в режимі відео конференції.
Відповідач в судове засідання 24.03.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 014897 від 28.09.2022 року, складеного старшим державним інспектором з охорони навколишньго природного середовища Зарванським В.Г., 28.09.2022 р. о 12.25 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив незаконну рубку дерев породи ясен (сухостійний) діаметром пня 34 см 1 шт. та 36 си 1 шт. за допомогою бензопили марки «Мотор Січ» червоного кольору в кварталі 43 ДП «Оратівський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» на території об`єднаної Оратівської територіальної громади Вінницького району Вінницької області. Дозвільні документи на право проведення рубки відсутні.
В протоколі містяться пояснення відповідача, в яких він зазначає, що різав дерева на дрова, щоб палити в хаті у зв`язку з важким матеріальним становищем. Зауважень до протоколу не має.
03.10.2022 року заступником начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванським В.Г. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 06/078, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.65 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Відомості про оскарження постанови особою, притягненою до відповідальності, відсутні.
Згідно з розрахунком шкоди, заподіяної правопорушенням, здійсненим у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665, відповідачем завдано збитків на загальну суму 7 834,18 грн.
29.11.2022 р. на адресу, повідомлену відповідачем як місце його проживання, була направлена претензія № 3639/6/22 від 28.11.2022 з пропозицією добровільно сплатити суму завданої шкоди, з доданим розрахунком.
Доказів відшкодування завданої шкоди відповідач не надав.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст.7 Лісового кодексу України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
За змістом ст. 8 Лісового Кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
Відповідно до ст. 24 Лісового кодексу України, права власників лісів, лісокористувачів та громадян охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами . Збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.
Згідно ч. 5 ст. 86 Лісового Кодексу України, забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.
За нормою ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ч. 1 ст. 107 Лісового кодексу України)
За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні підлягає ліс.
Згідно з п. б ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Особи, які вчинили вищезгадані порушення зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду п. д ч. 1 ст. 12; п. є ст. 41 Закону.
За змістом ч.ч. 4-5 ст. 68 Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового слід стягнути з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12, 13, 79-81, 89, 128, 141, 259, 263-265, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. (рахунок НОМЕР_1 , код отримувача 37979894).
Повний текст рішення суду складений згідно ч.6 ст. 259 ЦПК України 27 березня 2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1
Суддя І.В. Демченко