Справа № 369/7686/23
Провадження № 2/369/664/25
27.02.2025 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Скрипник О.Г.,
при секретарі судового засідання Гребенюк Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У травні 2023 року позивач звернувся з даним позовом, у якому просили суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. до досягнення ним повноліття та перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Свої вимоги мотивували тим, що в листопаді 2022 року гр. ОСОБА_3 звернувся до Служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах малолітнього онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив вирішити питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
15.11.2022 наказом N? 14-22 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийнято рішення про влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 від 13 жовтня 2020 року, виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на тимчасове влаштування в сім?ю родичів/знайомих: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресом: АДРЕСА_1 та які, для дитини, є дідусем та бабусею.
Наказом N? 85-с від 15.11.2022 року був взятий малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від моменту народження проживав з мамою ОСОБА_5 , дідусем ОСОБА_3 та бабусею
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Мати, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 26 січня 2022 року, виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської обл.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після смерті його матері перебуває на повному та постійному утриманні бабусі ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_3 .
Батько, ОСОБА_2 , з моменту народження дитини і по сьогоднішній день ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, не підтримує жодних стосунків з сином, не забезпечує, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться особистим життям сина, матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує. Дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 характеризуються позитивно, постійно приділяють велику увагу навчанню та вихованню онука - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно акту депутата, який складений Михайловою С. Є. від 14 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з дідусем та бабусею з моменту свого народження за адресом: АДРЕСА_1 . В квартирі створені належні умови проживання, централізоване газопостачання, електроенергія, водопостачання та водовідведення, сім?я забезпечене всім необхідним для розвитку та виховання дитини, обладнання ігрова зона, багато іграшок, є стіл для навчання, багато розвиваючої літератури.
На підставі вище зазначеного, 30.12.2022 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області прийнято рішення N?2/4 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Згідно якого, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно характеристики виданої закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «СПАДКОЄМЕЦЬ» від 14 листопада 2022 року, малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад з 30.08.2021 року. Фізично здоровий хлопчик.
Психо-фізичний розвиток відповідає віку. Веде себе спокійно, стримано, слухає вихователя, зауваження сприймає адекватно, не відмовляється від виконання завдань. Увага стійка, хлопчик рухливий, активний, швидко реагує на навколишні події, допитливий. Програму навчання і виховання засвоює добре, переважає зорова пам?ять. Обсяг словника відповідає віковій нормі.
Хлопчик доброзичливий та відкритий. Охоче грає з дітьми, товариський. Легко вступає в контакт з дітьми та дорослими. Питанням виховання ОСОБА_9 займається дідусь - ОСОБА_3 1964 року народження та бабуся - ОСОБА_4 1971 року народження. Регулярно відвідують батьківські збори. Батько, на жаль, розвитком сина не цікавився, на зв?язок жодного разу не виходив.
Ці факти вказують на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніколи не піклувався про свою дитину, не проявляв до неї батьківської любові.
Гр. що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов?язків: не турбується про здоров?я, фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя,
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд зі згоди позивача у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.121 права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_10 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджуватися свідоцтвом про народження Серіі НОМЕР_3 від 15.01.2014.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно частиною другою ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Судом встановлено, що в листопаді 2022 року гр. ОСОБА_3 звернувся до Служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах малолітнього онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив вирішити питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
15.11.2022 наказом N? 14-22 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийнято рішення про влаштування малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 від 13 жовтня 2020 року, виданого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на тимчасове влаштування в сім?ю родичів/знайомих: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають за адресом: АДРЕСА_1 та які, для дитини, є дідусем та бабусею.
Наказом N? 85-с від 15.11.2022 року був взятий малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від моменту народження проживав з мамою ОСОБА_5 , дідусем ОСОБА_3 та бабусею
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Мати, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла. Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 26 січня 2022 року, виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської обл.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після смерті його матері перебуває на повному та постійному утриманні бабусі ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_3 .
Батько, ОСОБА_2 , з моменту народження дитини і по сьогоднішній день ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, не підтримує жодних стосунків з сином, не забезпечує, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться особистим життям сина, матеріально не забезпечує, аліменти не сплачує. Дідусь ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_4 характеризуються позитивно, постійно приділяють велику увагу навчанню та вихованню онука - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно акту депутата, який складений Михайловою С. Є. від 14 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з дідусем та бабусею з моменту свого народження за адресом: АДРЕСА_1 . В квартирі створені належні умови проживання, централізоване газопостачання, електроенергія, водопостачання та водовідведення, сім?я забезпечене всім необхідним для розвитку та виховання дитини, обладнання ігрова зона, багато іграшок, є стіл для навчання, багато розвиваючої літератури.
На підставі вище зазначеного, 30.12.2022 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області прийнято рішення N?2/4 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Згідно якого, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно характеристики виданої закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «СПАДКОЄМЕЦЬ» від 14 листопада 2022 року, малолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад з 30.08.2021 року. Фізично здоровий хлопчик.
Психо-фізичний розвиток відповідає віку. Веде себе спокійно, стримано, слухає вихователя, зауваження сприймає адекватно, не відмовляється від виконання завдань. Увага стійка, хлопчик рухливий, активний, швидко реагує на навколишні події, допитливий. Програму навчання і виховання засвоює добре, переважає зорова пам?ять. Обсяг словника відповідає віковій нормі.
Хлопчик доброзичливий та відкритий. Охоче грає з дітьми, товариський. Легко вступає в контакт з дітьми та дорослими. Питанням виховання ОСОБА_9 займається дідусь - ОСОБА_3 1964 року народження та бабуся - ОСОБА_4 1971 року народження. Регулярно відвідують батьківські збори. Батько, на жаль, розвитком сина не цікавився, на зв?язок жодного разу не виходив.
Ці факти вказують на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніколи не піклувався про свою дитину, не проявляв до неї батьківської любові.
Гр. що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов?язків: не турбується про здоров?я, фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя,
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги.
Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.
Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden») і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Служби у справах дітей від 30.12.2022 року комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, позицію відповідача, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей.
До суду відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення її батьківських прав та відсутності її вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню малолітньої дитини, тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. Неявка відповідача в судові засідання також свідчить про його байдужість до долі дитини. Тому позовні вимоги позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.
Частинами 2, 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У частині 2 ст. 182 СК України визначено, щомінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З позову вбачається, що утриманням та вихованням дитини батько ОСОБА_2 , не займається.
З огляду на те, що, відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 164-167, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 60, 61, 65 ЦК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -
Позов служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24 травня 202 року та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про позивача: служба у справах дітей Боярської міської ради Фастівського району Київської області, адреса: Київська область, Фастівський район, м.Боярка, вул. М.Грушевського, буд.39, .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Оксана СКРИПНИК