Справа № 700/533/24
Провадження № 2/761/2611/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Тихій П.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого органу Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

30.07.2024 р. на адресу суду від Лисянського районного суду Черкаської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого органу Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, у якій позивач просить: - позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 ; - встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 та призначити його її опікуном.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка проживає окремо від позивача та дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає. Посилаючись на те, що вказана поведінка відповідачки свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, позивач вважає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 та призначити його її опікуном, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.01.2025 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, однак у матеріалах справи міститься її нотаріально посвідчена заява, зі змісту якої вбачається, що остання проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копією рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 02.07.2018 р. у справі № 761/2518/18.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення посилається на те, що відповідачка проживає окремо від нього та дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймає, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, що, в свою чергу свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 р. № 700/1152/23, місце проживання малолітньої ОСОБА_3 визначено разом з її батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_4 , з якою він зареєстрував шлюб 05.04.2023 р.

У період відсутності позивача, який з 2022 року перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, його дружина ОСОБА_4 займається вихованням малолітньої ОСОБА_3 та дбає про її здоров`я, що підтверджується медичними довідками від 05.09.2023 р. та 19.06.2024 р.

Згідно з довідкою № 223 від 14.06.2024 р. та характеристикою від 14.06.2024 р., виданою директором ОЗЗСС «Бужанський ліцей Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області», ОСОБА_3 є ученицею 5 класу, регулярно відвідує заняття, її батько спілкується з педагогами та цікавиться шкільним життям, а мати ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує.

Крім того, рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 р. № 700/1152/23, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 .

Отже, суд вважає, що вказаними доказами підтверджується факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 24.06.2024 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав, керуючись ст. 164 СК України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, у матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 від 18.06.2024 р., зі змісту якої вбачається, що остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Вимогами ч.ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Водночас, відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, як роз`яснено у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню своєї дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, при цьому беручи до уваги згоду відповідачки на позбавлення її батьківських прав, суд приходить до висновку, що позов у частині вимоги про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд вважає, що вимога про встановлення опіки над дитиною та призначити їй опікуна задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого органу Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: