Справа №567/317/25
Провадження №2/567/220/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що з 01 серпня 2004р. перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №60).

Вказує, що від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося, так як вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними відсутні почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння.

Вказує, що стосунки між ними не склалися в силу різних поглядів на організацію спільного життя, побуту, бачення прав та обов`язків чоловіка та дружини, несумісності характерів та напружених стосунків протягом певного часу. Їхні погляди, цінності та життєві пріоритети відрізняються, вони не можуть знайти спільну мову у вирішенні найважливіших сімейних питань.

Зазначає, що вони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо, перспективи для збереження шлюбу відсутні.

Спір щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна між ними відсутній. За взаємною згодою їхні спільні діти залишаються проживати з матір`ю. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини не вбачає за доцільне, на примирення не згоден, та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Просив позовні вимоги задовольнити, справу розглядати у його відсутності.

Ухвалою суду від 05.03.2025 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідачка у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзив на позовну заяву та заперечення проти позову не подавала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №60), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.08.2004 року.

Під час шлюбу у сторін народилися діти : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.07.2008 року, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 26.09.2013 року.

З доводів позивача судом встановлено, що він та відповідачка проживають окремо один від одного, спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей між ними немає, що відповідачкою не заперечується.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони як сім`я не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим.

Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 18.02.2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), зареєстрований 01.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис №60).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.