Провадження № 2-з/761/118/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та встановити заборону будь-яким особам вчиняти будь-які правочини, пов`язані з відчуженням (купівля-продаж, міна, дарування та інше) майна що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ), а саме: транспортний засіб IA SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 2359 см3, що підтверджується витягом від 27.02.2025 з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів; квартира (номер об`єкта нерухомого майна 000), загальною площею 49,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; садовий будинок (номер об`єкта нерухомого майна 24), загальною площею 111,4 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка, кадастровий номер :10:002:5039, загальною площею 0,0542 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 намагався в телефонному режимі врегулювати спір в позасудовому порядку, але відповідачем проігнорував вимоги, не визнає розмір шкоди та зазначив, позбавиться належного йому майна. У зв`язку з такими діями відповідача, у позивача виникають обґрунтовані сумніви, щодо можливого виконання рішення суду про стягнення з відповідача грошових коштів.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

14 червня 2021 року Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі № 308/8567/20 винесено постанову у якій зазначено, що у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні ді.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п. п. 4-6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накаладення арешту та заборони вчиняти дії в межах ціни позову на транспортний засіб, квартиру, садовий будинок та земельну ділянку, що зареєстровані за відповідачем, представник ОСОБА_1 не зазначив вартість майна, що позбавляє суд можливості дійти висновку, щодо співмірності таких заходів заявленим вимогам.

Крім того, матеріали заява не містять доказів, які б свідчили про можливі недобросовісні дії відповідача, які свідчатьпро реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: