РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2025 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю секретаря судового засідання Тарковської Ю.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 10.12.2024 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, за вимогами якого просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, до закінчення нею навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті Державного торговельно-економічного університету, а саме до 30.06.2028 року. У позовній заяві позивачем викладена наступна позиція. Вказала, що відповідач у справі ОСОБА_2 є її рідним батьком. Вона є здобувачем освітнього ступеня "бакалавр" 1 курсу заочної форми навчання, група МР-11з, спеціальність 075 "Маркетинг", освітня програма "Маркетинг" та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету; термін навчання з 02.09.2024 року до 30.06.2028 року, стипендію не отримує. Згідно договору від 01.10.2024 року №1218 МРз-1 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 92000 грн. Її матір`ю ОСОБА_3 сплачено 6000 грн за її навчання. Окрім оплати за навчання вона повинна харчуватися та одягатися, купувати необхідні підручники для навчання, ноутбук, канцелярію, ліки у разі хвороби, щомісяця поповнювати Інтернет, який необхідний для її навчання, та купувати інші необхідні речі, сплачувати за комунальні послуги, а їй одній матеріально важко. Її матір ОСОБА_3 по мірі можливості матеріально надає їй матеріальну допомогу, оплачує її навчання, купує їй продукти харчування та гігієни. Також вона потребує матеріальної підтримки зі сторони батька під час навчання в учбовому закладі. Відповідач є працездатним та фізично здоровим, має постійний дохід, так як працює оглядачем вагонів на залізниці. Також на його утриманні є ще малолітній син віком 7 років, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Зауважила, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо надання їй матеріальної допомоги в добровільному порядку під час навчання в учбовому закладі після досягнення нею 18-річного віку (а.с.1-2).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 24.12.2024 року (а.с.18) відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Як вбачається з розписки, що міститься в матеріалах справи (а.с.37) позивачу ОСОБА_1 10.01.2025 року вручено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 14.12.2024 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36) третій особі ОСОБА_3 10.01.2025 року особисто вручено копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу ОСОБА_2 за адресою його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.17), надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. На адресу суду повернувся поштовий конверт з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.20), що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає вручення йому належним чином вказаних документів та завчасне інформування про розгляд справи судом.

При цьому, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, а також інших заяв сторонами та третьою особою до суду не подано.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

З витягу з реєстру Жмеринської територіальної громади від 30.11.2024 року (а.с.3 на звороті) вбачається, що позивач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5) батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 .

Відповіжно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.06.2016 року, що набуло законної сили 12.07.2016 року (а.с.6) між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 було розірвано шлюб, який був зареєстрований 06.09.1998 року Жмеринським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №186.

Згідно копії довідки від 12.10.2024 року №500 (а.с.7) позивач ОСОБА_1 є здобувачем освітнього ступеня "бакалавр" 1 курсу заочної форми навчання, група МР-11з, спеціальність 075 "Маркетинг", освітня програма "Маркетинг" та навчається за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету; термін навчання з 02.09.2024 року по 30.06.2028 року, стипендію не отримує.

З копій договору про навчання у закладі вищої освіти від 01.10.2024 року №1218МРз та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 01.10.2024 року №1218МРз (а.с.8-10) вбачається, що між Державним торговельно-економічним інверситетом та ОСОБА_1 , із участю законного представника ОСОБА_3 укладено договір про навчання позивача ОСОБА_1 у Вінницькому торговельно-економучному інституті Державного торговельно-економічного університету за заочною формою здобуття освіти, за освітньою програмою "Маркетинг", за спеціальністю 075 "Маркетинг", для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр, з терміном навчання термін навчання з 02.09.2024 року до 30.06.2028 року, із загальною вартістю платньої освітньої послуги за весь строк навчання в сумі 92000 грн.

З копій квитанцій АТ КБ "Приватбанк" від 09.10.2024 року, 14.10.2024 року, 15.10.2024 року, 21.11.2024 року (а.с.11-12) вбачається, що матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 здійснювала оплату за навчання доньки у Вінницькому торговельно-економучному інституті Державного торговельно-економічного університету в загальному розмірі 10000 грн.

Згідно копії довідки Квартальний комітет "Південно-Західний" від 28.11.2024 року №318 (а.с.13) до складу сім`ї третьої особи ОСОБА_3 входить позивач ОСОБА_1 , з якою вона проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Вкзані докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Так, обставини, що наведені в обгрунтуванні позову, відповідачем ОСОБА_2 не заперечені та не спростовані ні в який спосіб.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений розмір аліментів до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на ім`я позивача ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісяця, до закінчення нею навчання, вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості.

Так, позивачем всупереч власного обов`язку не підтверджено жодними доказами особисті твердження щодо певного заробітку (доходу) відповідача та джерела його отримання ним, щодо існування можливості сплати оспорюваних аліментів, як обов`язкової умови, визначеної законом.

При цьому, за заявленим предметом спору у даній цивільній справі суд не має визначених законом повноважень збирати докази з власної ініціативи.

Також судом встановлено, що позивач не має постійного доходу, проте заочна форма навчання дозволяє їй працювати та отримувати власні кошти для забезпечення своїх потреб. Доказів того, що позивач ОСОБА_1 не може знайти роботу або що її стан здоров`я перешкоджає цьому, суду не надано. Крім того, оскільки навчання є заочним, почивачу не потрібно нести витрати на тривале проживання в іншому місті чи оплату щоденного проїзду до навчального закладу, що відповідно зменшує такі її матеріальні потреби.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 , як батько має обов`язок надавати матеріальну підтримку своїй доньці, оскільки вона продовжує навчання та не має стабільного джерела доходу, водночас можливість надання відповідачем такого утримання позивачу є обмежена з урахуванням його безумовного обов`язку надання утримання неповнолітньому сину, про наявність якого повідомлено стороною позивача за змістом позову.

Суд доходить висновку, що з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин, а також з огляду на положення ст.199 СК України щодо спільного обов`язку надавати посильну матеріальну допомогу на утримання повнолітніх сина/дочки, які продовжують навчання, обох батьків, заявлені позовні вимоги суд визнає необхідним задоволити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх його доходів щомісячно, що відповідатиме вимогам закону та зможе забезпечувати частину потреб позивача, пров`язаних з продовженням нею нявчання, визнаючи можливим та достатнім надання відповідачем такого утримання в межах потреб позивача на оплату навчання, придбання канцелярських товарів та періодичного проїзду до навчального закладу за місцем його знаходження тощо, суто витрати на що підлягають врахуванню до розміру оспорюваних аліментів згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року в справі №308/4214/18, не становлячи обов`язку батьків забезпечувати заявлені потреби на харчування та придбання одягу провнолітньої дочки, яка продовжує навчання, позовні вимоги в частині чого є безпідставними, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача. Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дочки ОСОБА_1 буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої дочки, яка навчається на заочній формі навчання і такий розмір буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору за відповідною ставкою вимог майнового характеру фізичної особи, а саме в розмірі 1211,20 грн, від сплати якого за заявленим предметом спору звільнений позивач, та яка не підлягає іншому зменшенню, незалежно від розміру фактично задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 11-13, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи з 10.12.2024 року до закінчення останньою навчання у Вінницькому торговельно-економучному інституті Державного торговельно-економічного університету, а саме до 30.06.2028 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави одноразово 1211 гривень 20 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, тобто з 10.12.2024 року до 10.01.2025 року, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.