Провадження № 22-ц/812/569/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2025 року м. Миколаїв

справа № 490/7068/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,

із секретарем Коростієнко Н.С.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

представника позивача ОСОБА_1

адвоката Романчук Людмили Григорівни

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 11 лютого 2025 року суддею Саламатіним О.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2

про стягнення коштів,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

З серпня 2019 року у провадженні Центрального районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 зазначав, що 22 жовтня 2018 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким відповідач отримав від нього у борг 400 000 грн, зі строком повернення до 04 листопада 2018 року, про що було складено відповідну розписку. Посилаючись на те, що борг не було повернуто, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року зупинено провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року названу вище ухвалу скасовано.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2024 року у справі призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. При цьому судом залишено без розгляду клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Залишаючи клопотання без розгляду, суд посилався на те, що судом апеляційної інстанції було скасовано ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням відповідача у лавах ЗСУ, отже заявляючи клопотання з аналогічних підстав, адвокат Труба К.Б. зловживає своїми процесуальними правами.

Постановою Миколаївського апеляційного суд від 18 вересня 2024 року задоволено апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Труби К.Б., ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2024 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 15 жовтня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В. прийняв справу до свого провадження у зв`язку з відведенням судді Черенкової Н.П. від розгляду справи.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 січня 2025 року представнику відповідача адвокату Трубі К.Б. відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Цього ж дня закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду на 15 годину 11 лютого 2025 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Труби К.Б., провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити суд про припинення свого перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Задовольняючи клопотання, суд посилався на довідку військової частини НОМЕР_1 за №33/25 від 15 січня 2025 року, згідно з якою капітан ОСОБА_2 з 07.09.2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Виконує бойові завдання та немає змоги приймати участь у судових засіданнях.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романчук Л.Г., посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що інтереси відповідача в суді представляє адвокат Труба Т.Б., а відповідач не звертався до суду з заявою про бажання брати участь у розгляді справи особисто.

Посилання суду на обов`язкову участь відповідача у судовому засіданні для надання зразків підпису для проведення експертизи є безпідставними, оскільки у судовому засіданні представник позивача відмовився від клопотання про проведення експертизи.

Крім цього суд задовольнив клопотання представника відповідача про зупинення провадження на стадії розгляду справи по суті, що не передбачено чинним процесуальним законодавством. На стадії підготовчого провадження представник відповідача подавала клопотання про розгляд заяви без її участі.

Будь-яких клопотань про витребування відомостей про перебування відповідача на військовій службі його представник не подавала, тоді як довідка, на підставі якої представник просила зупинити провадження у справі, датована 07 вересня 2024 року, тобто за пів року до вирішення клопотання.

Також апелянт посилалася на визначений пунктом 9 статті 83 ЦПК України обов`язок суду не брати до уваги докази, копії яких не направлялись іншим учасникам справи, оскільки клопотання про зупинення провадження у справі з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2025 року не були направлені представником відповідача стороні позивача, як і усі інші докази у справі, які подавались суду протягом майже 6 років слухання справи.

Надана представником відповідача довідка не підтверджує безпосередньої участі ОСОБА_2 у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, оскільки такі факти, за приписами Інструкції з діловодства у Збройних Силах України від 31 січня 2024 року № 40, підтверджуються бойовим наказом (бойовим розпорядженням), журналом бойових дій, рапортом (донесенням) командира підрозділу.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Труба К.Б. не скористалися.

2.Мотивувальна частина

За приписами пункту 13 частини першої статті 353 та частини другої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу про зупинення провадження розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Отже, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що згідно довідки, наданої суду представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Трубою К.Б., виданої ТВО начальника штабу командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 15 січня 2025 року, капітан ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 07 вересня 2024 року по теперішній час. Виконує бойові завдання та не має змоги приймати участь у судових засіданнях.

Позиція апеляційного суду

З матеріалів справи, що переглядається, вбачається, що представником відповідача Флоренка адвокатом Трубою К.Б. суду надана довідка військової частини НОМЕР_1 від 15 січня 2025 року, де зазначено, що капітан ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 07 вересня 2024 року по теперішній час. Виконує бойові завдання та не має змоги приймати участь у судових засіданнях. Довідка видана ТВО начальника штабу командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_3 (а.с. 195 том 4).

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Романчук Л.Г. суду надано довідку від 19 грудня 2024 року № 222/ЗД/1421, що була отримана нею у відповідь на адвокатський запита, та з якої вбачається, що капітан ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06 вересня 2024 року № 187 ДСК звільнений до НОМЕР_3 батальйону резерву Сухопутних військ Збройних сил України для подальшого проходження військової служби. Перебував у щорічній основній відпустці за 2023 рік з 23 вересня 2024 року по 09 жовтня 2023 року (а.с. 156 том 4).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписи цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Згідно з пунктом другим цього Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався діє до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», введеним у дію Указом Президенту України № 189/2014 від 02 березня 2014 року вирішено Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам інших військових формувань невідкладно привести Збройні Сили України та відповідні військові формування у бойову готовність ПОВНА згідно з уточненими планами приведення військ (сил) у бойову готовність.

Бойова готовність «ПОВНА» - це стан найвищого ступеня бойової готовності військ, при якій вони здатні приступити до виконання бойових завдань.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що капітан ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 та в умовах воєнного стану обмежений у можливості в належний спосіб реалізовувати свої права та обов`язки.

При цьому суд першої інстанції не звернув належної уваги на довідку військової частини НОМЕР_2 від 19 грудня 2024 року № 222/ЗД/1421, що була надана представником позивача адвокатом Романчук Л.Г., з якої вбачається, що капітан ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06 вересня 2024 року № 187 ДСК звільнений до НОМЕР_3 батальйону резерву Сухопутних військ Збройних сил України для подальшого проходження військової служби. Перебував у щорічній основній відпустці за 2023 рік з 23 вересня 2024 року по 09 жовтня 2024 року.

Отже, при наявності в матеріалах справи суперечливої інформації щодо проходження ОСОБА_2 військової служби та не вчинивши дій на усунення цих суперечностей та з`ясування фактичних обставин проходження відповідачем військової служби, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 обмежений у можливості в належний спосіб реалізовувати свої права та обов`язки.

Таким чином висновки суду першої інстанції є помилковими, а підстав для зупинення провадження не вбачається.

Одночасно колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що відповідач ОСОБА_2 систематично не з`являвся у судові засідання, не заявляв про своє бажання приймати участь у слуханні справи особисто, його інтереси представляє адвокат Труба К.Б.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та постановив незаконну ухвалу.

За таких обстави апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Романчук Л.Г. слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Романчук Людмили Григорівни задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року