Справа №: 175/8289/24
провадження №: 2/398/871/25
"27" березня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є рідним братом ОСОБА_3 , а відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 . Мати дитини ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та з того часу дитина проживає в сім`ї позивач. У шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не перебували. Приблизно з 02.09.2015 року відповідач жодних контактів з дитиною не підтримує. Свої батьківські обов`язки щодо участі у її вихованні не виконує. На теперішній час жодних контактів з ним немає. ОСОБА_4 самостійно займалась вихованням та забезпеченням дитини. В зв`язку з самоусуненням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просить позбавити останнього батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнути аліменти на її утримання.
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання, призначене на 27.02.2025 року, не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
27.02.2025 року в судовому засіданні позивач позов підтримав. Додатково пояснив, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідною сестрою по матері. Його мати ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 2012 р до 2014 р в м. Дніпро. За час спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_3 . Через деякий час вони розійшлися, підставою припинення відносин у 2014 році стало те, що відповідач став наркозалежним. Його мати проживала разом з його сестрою в бабусі та дідуся в Дніпропетровській області, а потім переїхали до м. Харкова, де проживали до березня 2022 року. У зв`язку з повномасштабним вторгненням виїхали до Польщі та проживали там до 2024 року. Їх мати померла в січні 2024 року, він поїхав до Польщі, де поховав матір та забрав сестру в Україну. З січня 2024 року ОСОБА_3 проживає в його сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживають їх дід, баба та тітка (рідна сестра матері). Відповідач припинив спілкуватися з дитиною ще в 2014 року, де він знаходиться зараз не знає і з того часу його ніколи не бачив. Тобто відповідач протягом тривалого часу ухиляється від батьківських обов`язків.
27.02.2025 року в судовому засіданні представник третьої особи Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Яковлев Ю.О. повідомив, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Пояснив, що службою була проведена робота і через органи ЦНАП було встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований за вказаною адресою, що зазначена в ухвалі суду. Дана особа викликалась на засідання комісії для того, щоб отримати пояснення чому він не виконує свій батьківський обов`язок. Також представник служби особисто виходив за місцем реєстрації ОСОБА_2 і працівниками було встановлено, що гр. ОСОБА_2 за даною адресою не проживає більше 6 років. Тому, враховуючи вказані обставини, орган опіки і піклування не зміг надати висновок, щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Враховуючи зібрані документи та думку ограну опіки і піклування Любимівської сільської ради, орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей на засіданні комісії підтримав даний висновок і вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини.
В судовому засіданні 27.02.2025 року було оголошено перерву до 27.03.2025 року.
В судове засідання, призначене на 27.03.2025 року, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, учасники справи не з`явилися.
Позивач та представники третіх осіб подали заяви про продовження судового розгляду справи без їх участі.
Відповідач причини неявки не повідомив.
Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.
Заслухавши вступне слово позивача, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. ЇЇ батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які між собою у шлюбі не перебували.
ОСОБА_4 також є матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження.
Тобто, позивач та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Стшельце-Опольські, Польща, що підтверджується скороченим витягом зі свідоцтва про смерть за номером НОМЕР_1 .
На підставі рішення Виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області «Про тимчасове влаштування неповнолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в родину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » було вирішено тимчасово влаштувати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в родину ОСОБА_1 на термін шість місяців до вирішення питання у судовому порядку, щодо позбавлення батьківського піклування ОСОБА_2 .
З січня 2024 року малолітня ОСОБА_3 проживає в сім`ї позивача за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відповідно є дідом, бабою та тіткою позивача і ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується довідкою та актом обстеження матеріально-побутових умов, складених Виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.
З характеристики, наданої КЗ «Покотилівський ліцей «Промінь» Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_8 , навчається у цьому навчальному закладі онлайн. За час навчання показала себе, як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Добре засвоює матеріал, швидко зосереджує свою увагу на поясненні вчителя, має розвинену пам`ять. Проявляє інтерес до математики. У позакласний час відвідує танці, бере участь у змаганнях, вдома у вільний час займається малюванням, читає художню літературу, займається бісероплетінням. Батько не приділяє належну увагу вихованню доньки. Старший брат відкликається на прохання класного керівника, регулярно підтримує зв`язок з класним керівником.
Виконавчий комітет Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини. Обґрунтовуючи такий висновок, виконавчий комітет посилався на те, що біологічний батько ОСОБА_2 покинув дитину коли їй виповнилося два роки, весь час дівчинка проживала разом з матір`ю ОСОБА_9 , які під час повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України виїхали до Польщі, де ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. За час проживання дитини разом з матір`ю, батько дитини не піклувався про її розвиток та виховання дитини, кошти на утримання не надавав, зі слів дитини дівчинка батька не пам`ятає. Виходячи з вищевикладеного, вважають, що доцільно позбавити громадянина ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як опіки та піклування, надав висновок в якому зазначив, що надати повноцінний та об`єктивний висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки не має можливості, оскільки гр. ОСОБА_2 за місцем реєстрації останні шість років не проживає. На телефонні дзвінки за номером НОМЕР_2 , особа не відповідає. Однак, враховуючи матеріали справи, які долучені до позовної заяви та діючи в інтересах малолітньої дитини, орган опіки та піклування підтримує висновок, який був наданий органом опіки та піклування Любимівської сільської ради.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що позивач та ОСОБА_3 є її рідними племінниками. Її сестра ОСОБА_4 проживали з відповідачем з кінця весни 2013 року до 2014 року. В них народилася спільна дитина ОСОБА_10 . Відповідач всі свої кошти витрачав на наркотичні засоби, тривалий час не цікавився дитиною, хоча знав де вона проживає. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини жодного разу не надав.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що позивач та ОСОБА_3 є її рідними онуками, а покійна ОСОБА_11 - її донька. ЇЇ донька та відповідач деякий час проживали у цивільному шлюбі та в них народилася донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинили проживати, коли дитині було більше року, приблизно в 2014 році. З того часу відповідач участі у вихованні дитини не приймав, не спілкувався та ніякої уваги щодо дитини не проявляв. Після смерті доньки її онука ОСОБА_10 проживає разом з ними з середини січня 2024 року. За час перебування дитини в них відповідач не виходив на зв`язок зовсім та їй невідомо де він.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його дочка ОСОБА_11 проживала з відповідачем до 2014 року. Його дочка припинила спілкуватися з відповідачем, коли ОСОБА_10 ще не було й року. З 2014 року відповідач не приїздив та ніяким чином не допомагав, на зв`язок не виходив. З січня 2024 року ОСОБА_10 проживає з ними по сьогоднішній день.
Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї, є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Аналогічна норма закріплена уст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 19 лютого 2025 року у справі №147/277/24
Отже, з наданих суду доказів, пояснень учасників справи та показань свідків, судом встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не спілкується з нею, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини. Після припинення відносин з матір`ю дитини, понад десять років відповідач з дитиною не спілкується.
За таких обставин суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини, що сприятиме захисту інтересів дитини.
Звертаючись з позовною заявою, позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) відповідача.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає у сім`ї позивача та знаходяться на його утриманні.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява надійшла до суду 05 червня 2024 року, отже аліменти стягуватимуться з 05 червня 2024 року.
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню шляхом позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову, в розмірі 1 211,20 грн (судовий збір за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав) та на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі 1 211,20 грн (судовий збір за майнову вимогу про стягнення аліментів).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282, 430 ЦПК України, суд
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання/перебування, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання/перебування, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Інші учасники справи мають право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 27 березня 2025 року.

Суддя О.В.Авраменко