РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26.03.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, електронна адреса: , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д),

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2024 року представник позивача, через «Електронний суд» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 у розмірі 45 737,12 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши Анкету-Заяву 12.11.2013 та 19.02.2020, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В процесі користування кредитним рахунком відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, відповідно до яких, станом на 19.11.2024, заборгованість становить 45737,12 грн. та складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Позовна заява з додатками скерована позивачем відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) за штрихкодовим ідентифікатором ПАТ «Укрпошта» 950 (а.с. 176-179).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 180-181).

Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово.

У судове засідання, призначене на 26.03.2025, сторони повторно не з`явились.

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просив про розгляд справи без його участі, відповідно до якої він проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 6, зворот). Крім цього, представником позивача подано окрему заяву з цих питань (а.с. 8).

Відповідач про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими на його зареєстроване місце проживання. Однак, такі повернулися на адресу суду без вручення, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 187-188, 192-195).

Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Тож, відповідач допустив повторну неявку, при цьому заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явились, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 12.11.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.80, 88, зворот).

У відповідній анкеті відповідачем зазначено персональні дані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Франківським РВ УМВС України 14.03.1997, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (згодом перейменовано на Героїв Майдану), мобільний номер телефону: НОМЕР_3 .

Надалі відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19.02.2020 (а.с. 89, 91 зворот). Персональні дані відповідача у заяві від 19.02.2020 указано із зазначенням місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та даних про чоловіка ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 ).

Відповідно до Анкети-заяви, відповідач, підписанням цього документа, на підставі ст. 634 ЦК України приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених в мережі Інтернет https://privatbank.ua/terms, в редакції, діючій на дату укладання цього документа. Договір між сторонами становить підписана відповідачем заява та «Умови та правила надання банківських послуг»

Відповідно до змісту позовної заяви, починаючи з 19.02.2020 відсотки за кредитним договором нараховувалися у відповідності до п. 1.3. Умов - у розмірі 43,2% річних. При цьому, банк у березні 2022 року скасував відсоткову ставку до розміру 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 поступово повернув до погодженого розміру (детально у Розрахунку заборгованості).

Також відповідно до змісту позовної заяви, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_5 , строк дії - 05/18, тип - Універсальна GOLD, далі - картку номер - 078867, строк дії - 03/20, тип - Універсальна WORLD, із зміною відсоткової ставки на 42,0 % річних та картку номер - НОМЕР_6 , строк дії - 08/23, тип - Універсальна.

У підписаній 19.02.2020 відповідачем заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг наявні умови щодо розміру кредитного ліміту, строку кредитування, процентна ставка 43,2 % - для карт Універсальна, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,40 % річних, умови нарахування таких процентів, що свідчить про наявність у підписаній позичальником заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг умов щодо процентної ставка (а.с. 81-88).

Інформація щодо істотних умов кредитного договору також міститься в підписаному відповідачем, з використанням ОТР пароля, Паспорті споживчого кредиту, у якому зазначено:

процентну ставка - 43,2 % річних;

процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,40 % річних. Документ містить відомості про його підписання 18.08.2020 о 14:09:49, із зазначенням про чинність і актуальність указаної інформації до 02.09.2020 (а.с. 90-91).

З долученого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.11.2013 убачається, що заборгованість становить 45737,12 грн. та складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 10 (зворот- 34).

З наявної у матеріалах справи виписки за договором №б/н за період 03.03.2016-28.11.2024 вбачається, що відповідач упродовж всього періоду активно користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку банк просить стягнути в судовому порядку (а.с. 35-77).

При цьому суд звертає увагу, що додатковим фактом в підтвердження наявності у відповідача кредитних карток, за якими утворилася заборгованість, є факт систематичного упродовж всього періоду поповнення мобільного номера НОМЕР_3 , належного відповідачу та НОМЕР_4 , належного чоловіку відповідача, про що указано у зазначених вище Анкетах-заявах.

Також, відповідно до даних виписки за договором №б/н за період 03.03.2016-28.11.2024 вбачається, що відповідач у період:

03.03.2016 - 30.03.2016 - користувалася банківською карткою НОМЕР_5 (а.с. 76-77);

30.03.2016 - 19.02.2020 - користувалася банківською карткою НОМЕР_7 (а.с. 63-76);

19.02.2020 -22.11.2024 - користувалася банківською карткою НОМЕР_6 (а.с. 35-63).

Заборгованість, яку позивач просить стягнути із відповідача фактично утворилася упродовж періоду використання останньої із банківських карток.

При цьому із виписки та розрахунку дійсно вбачається факт скасування банком для клієнта відсоткової ставки до 0% у березні 2022 року, подальше застосування відсоткової ставки у зменшеному розмірі 1,7% та наступне повернення до відсоткової ставки у розмірі 3,5 відсотків за якою здійснювалося списання відсотків упродовж тривалого часу до березня 2022 року у перші дні кожного місяця. Остання активність клієнта щодо користування рахунком відбулась 22.11.2024 шляхом поповнення картки.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45737,12 грн., яка складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Звертаючись до суду з цим позовом, Банк надав достатньо доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, які досліджено судом. Наявність згаданих доказів є такими, що підтверджують розмір заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за простроченими процентами, які банк, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача.

Доказів повернення відповідачем позивачу заборгованості матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору (а.с. 149, 156).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а тому судовий збір потрібно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 45 737 (сорок п`ять тисяч сімсот тридцять сім) гривень 12 копійок заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 26.03.2025.

Суддя: Баран О.І.