Справа № 342/1305/24
Провадження № 2/342/114/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І., Малик Г.В.

з участю представника позивача Боднарчук О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який влаштований на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю ОСОБА_3 , 1984 р.н., ОСОБА_4 , 1982 р.н., до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття на особовий рахунок дитини ОСОБА_1 , відкритий в Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» м. Ужгород, МФО 312356, рахунок № НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.10.2023 року.

06.10.2023 на електронну адресу служби у справах дітей Городенківської міської ради надійшов лист від служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в КНП «Івано-Франківський обласний перинатальний центр Івано-Франківської обласної ради» народила дитину чоловічої статі та 25.08.2023 покинула стаціонар та дитину без відома медичного персоналу, про що складено відповідний акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України.

Згідно з інформацією КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 06.09.2023 у відділення виходжування та ранньої реабілітації дітей з перинатальною патологією для лікування та дообстеження переведена дитина ОСОБА_7 (хлопчик) ІНФОРМАЦІЯ_1 . З анамнезу відомо, що мати дитини ОСОБА_6 , 25 років, в пологовий стаціонар поступила без документу, що посвідчує особу і без медичної документації. Адреса проживання записана з її слів: АДРЕСА_1 . На другу добу після пологів породілля покинула стаціонар самовільно.

На запит служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради щодо встановлення особи породіллі та місця її проживання (перебування) отримано інформацію відділу ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області від 27.09.2023 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також отримано характеристику щодо ОСОБА_6 , згідно якої вона проживає у домогосподарстві ОСОБА_8 , тимчасово безробітна, на її вихованні знаходиться син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно довідки-відповіді Городенківського відділу ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.10.2023 №752/31.11.6-18 встановлено, що актовий запис про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 у відділі - відсутній, наявний актовий запис про шлюб №28 від 03.04.2021, складений на ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Городенківським відділом ДРАЦС.

Згідно довідки-відповіді КП «ГОРОДЕНКІВСЬКИЙ НЕКОМЕРЦІЙНИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИЧНОЇ ДОПОМОГИ» ГОРОДЕНКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 12.10.2023 №325/01-09 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , укладеної декларації з сімейним лікарем немає та за медичною допомогою не зверталась.

Поспілкуватись з ОСОБА_6 не вдалось, оскільки вона перебуває за межами України, Республіка Польща. На дзвінки у месенджері не відповідала, відписуючи, що перебуває на роботі. У переписці з начальником служби у справах дітей - О. Боднарчук заперечує факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини, однак з переписки встановлено, що з 19.08.2023 вона перебувала на території Україні. Громадянці запропоновано варіанти спростування інформації про народження дитини, проте жодним вона не скористалась.

Мати ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , в телефонному режимі спочатку повідомила, що її дочки ІНФОРМАЦІЯ_1 не було на території України, що вони приїхала пізніше, після 27.08.2023; заперечувала, що її дочка була вагітною і народжувала дитину.

Рішенням Городенківського районного суду від 10.10.2024 ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради звертався з позовом до суду про позбавлення батьківських прав обох батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини, однак позовну вимогу щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки на розгляді у суді перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька (в подальшому позов залишено без розгляду).

ОСОБА_13 у заяві від 12.10.2023 повідомила, що є мамою ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 є її невісткою. Більше двох років вони спільно не проживають, проте шлюб не розірвали. Невістка перебуває за кордоном, але прижджає часто до матері. Щодо вагітності невістки їй нічого невідомо, впевнена, що дитина не від її сина, не є її онуком, а тому забирати його не буде. Син у телефонній розмові повідомив, що не бачився з ОСОБА_5 з вересня 2021 року та вони перебувають у різних країнах.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 покинула дитину, а інші родичі відмовились забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, керуючись ст. 144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до пп. 69, 70 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 16.10.2023 року № 92, виконавчий комітет міської ради 27 жовтня 2023 року прийняв рішення №717«Про державну реєстрацію народження покинутої дитини». Цього ж числа Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено відповідний актовий запис №151 та видано начальнику служби у справах дітей Городенківської міської ради свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 .

27 жовтня 2023 року виконавчий комітет Городенківської міської ради прийняв рішення №718 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На підставі наказу начальника служби у справах дітей Городенківської міської ради від 31.10.2023 року №57/01-09 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 ». Розпорядженням Івано-Франківської районної військової адміністрації від 08.11.2023 №145 створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_4 , 1982 р.н., ОСОБА_3 , 1984 р.н., та влаштовано з 09.11.2023 року на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З часу народження дитини, ні батько, ні мати малолітнього жодного разу не телефонували і не цікавились у працівників лікарні чи служби у справах дітей щодо місця перебування сина, його станом здоров`я, фізичним розвитком.

05.12.2023, запрошуючи на засідання комісії з питань захисту прав дитини родичі ОСОБА_2 повідомили, що він перебуває за кордоном, але в даний час ОСОБА_6 перебуває вдома, у с.Поточище. Зателефонувавши до відповідачки, ОСОБА_6 відповіла на телефонний дзвінок, однак, почувши, що телефонують із служби у справах дітей поставила слухавку і більше не відповідала. Повідомлення про дату, час та місце проведення засідання комісії з питання захисту прав дитини, на якій мало розглядатись питання про доцільність позбавлення батьківських прав батька та матері малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надіслане старості села Поточище ОСОБА_18 для вручення громадянам, а також надіслане батькам у «вайбер» та «месенджер». Жоден із батьків дитини чи їхніх родичів не з`явились на засідання комісії, чим підтвердили свою байдужість до долі дитини.

Ухвалою від 25.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

04.12.2024 ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що не може бути біологічним батьком дитини, оскільки дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а він вихав за межі України у вересні 2021 року. Вказав, що державна реєстрація народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводилась відповідно до вимог ст.133 СК України виключно через те, що шлюб з ОСОБА_5 не було розірвано; до органів РАЦС не подавав жодних заяв про реєстрацію народження дитини.

Ухвалою від 23.01.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача - начальник Служби у справах дітей Городенківської міської ради Боднарчук О.Л. у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з`явилася. Про дату, час і місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином. 16.01.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дії відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Також у судовому засіданні 12.02.2025, допитано свідка ОСОБА_18 та ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_18 , який є старостою Поточищенського старостинського округу, повідомив, що у 2023 році із поліції до старостинського округу надійшов запит щодо проживання у с. Поточище ОСОБА_6 . Свідку відомо від працівників поліції, що у вересні 2023 року ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Івано-Франківськ, народила дитину, яку залишила у пологовому будинку. Знає, що відповідач виїхав за межі України ще до початку повномасштабної війни та не повертався. Також мати відповідача запевнила, що дитина не її сина.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що є прийомним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який із двохмісячного віку проживає у його прийомній сім`ї, у зв`язку з тим, що мама дитину залишила у пологовому будинку. Вказав, що з того часу батьки дитиною не цікавилися. У даному судовому засіданні оголошено перерву.

28.02.2025 до суду надійшла заява начальника Служби у справах дітей Городенківської міської ради Боднарчук О.Л. про завершення розгляду справи за відсутності представника позивача.

14.03.2025 до суду надійшло клопотання начальника Служби у справах дітей Городенківської міської ради Боднарчук О.Л. про долучення листа Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області від 12.10.2023 щодо реєстрації актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

У судове засідання 18.03.2025 учасники справи не з`явились.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши в судовому засіданні 12.02.2025 представника позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Нормами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Звернувшись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача представник позивача покликається на те, що відповідач не виконує покладених законом на батьків обов`язків, самоусунувся від її виховання.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 522/10703/18 від 29.04.2020 року.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 27.10.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №151.

Згідно копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 01 вересня 2023 року, складеного працівниками охорони здоров`я - КНП «ІФ ОПЦ ОР», 25.08.2023 у КНП «ІФ ОПЦ ОР» виявлена покинута дитина чоловічої статі - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 . Відомості про матір - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03.10.2023, адресованого начальнику Служби у справах дітей Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно з інформацією КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 06.09.2023 № 2983 відомо, що 05.09.2023 у відділення виходжування та ранньої реабілітації дітей з перинатальною патологією для лікування та до обстеження переведена дитина ОСОБА_7 (хлопчик), ІНФОРМАЦІЯ_1 . З анамнезу відомо, що мати дитини ОСОБА_6 , 25 років, в пологовий стаціонар поступила без документу, що посвідчує особу і без медичнох документації. Адреса проживання записана зі слів: АДРЕСА_1 . На другу добу після пологів породілля покинула стаціонар самовільно. З відповіді на запит служби у справах дітей щодо встановлення особи породіллі та місця її проживання (перебування) відділ ювенальної превенції УПД ГУНП в Івано-Франківській області від 27.09.2023 № 756/108/37-2023 відомо, що гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також надано характеристику на гр. ОСОБА_6 , згідно з якою відомо, що вона проживає у домогосподарстві ОСОБА_8 , тимчасово безробітня, на її вихованні знаходиться син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з вищевикладеним, керуючись п.7-1, 9, 10 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, для всебічного з`ясування обставин справи, забезпечення права дитини, реєстрацію її народження, для вирішення подальшої долі дитини, просили вжити заходів у межах компетенції Служби у справах дітей Городенківської міської ради.

На запит Служби у справах дітей Городенківської міської ради № 893/01-54 від 10.10.2023, Городенківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 752/31.11.6-18 від 12.10.2023, повідомив, що актовий запис про народження відносно новонародженої дитини, яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_6 громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у відділі - відсутній. Перевірка актового запису про народження проведена по первинних актових записах по теперішній час. Також Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено пошук по Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та знайдено актовий запит про шлюб № 28 від 03 квітня 2021 року, складений Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Згідно повідомлення начальника Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції 27.10.2023 року зареєстровано народження покинутої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №151 від 27.10.2023. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 СК України.

Рішенням Виконавчого комітету Городенківської міської ради «Про державну реєстрацію народження покинутої дитини» № 717 від 27 жовтня 2023 року, вирішено клопотати перед Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про проведення державної реєстрації народження покинутої дитини. Вказати в актовому записі про народження покинутої дитини наступні дані: прізвище, власне ім`я та по батькові дитини - ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, місце народження - Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ, Україна, мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішенням Виконавчого комітету Городенківської міської ради № 718 від 27 жовтня 2023 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Службі у справах дітей Городенківської міської ради вирішити питання щодо влаштування дитини в сімейні форми виховання; закріпити за малолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на проживання та користування житловою площею, за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Івано-Франківської районної військової адміністрації № 145 від 08.11.2023 створено прийомну сім`ю та влаштовано з 09.11.2023 на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії заяви ОСОБА_13 від 12.10.2023, адресованої начальнику служби у справах дітей Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, остання є матір`ю ОСОБА_2 , а ОСОБА_6 є її невісткою, оскільки вони з 2021 року перебувають у шлюбі, більше 2 років вони спільно не проживають. Її син перебуває за кордоном з вересня 2021 року. Невістка також перебуває за кордоном, але іноді приїжджає в село до своєї матері. Чи була ОСОБА_6 вагітною не знає, але якщо була, ця дитина не могла бути від її сина та забирати чужу дитину не буде. Син у телефонному режимі повідомив, що він з ОСОБА_6 не бачився з вересня 2021 року, після того як вона визвала на нього поліцію і вони не могли бачитися, оскільки перебувають в різних країнах.

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_6 , від 13.12.2023 за № 12-407, за адресою АДРЕСА_2 , мешкають: ОСОБА_6 , за кордоном, ОСОБА_9 , син, ОСОБА_22 , мама, ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , брат, ОСОБА_22 , сестра, ОСОБА_24 , брат. Господарство в незадовільному стані, будинок не газифікований. ОСОБА_6 періодично виїжджає за кордон.

За даними характеристики, виданої Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради № 12-109 від 05.03.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Освіта загальна середня. Одружений. Зареєстрований по АДРЕСА_4 . З 2019 року по жовтень 2020 року служив у Збройних Силах України. У 2021 році засуджений до громадських робіт на території Поточищенського старостинського округу. Скарг від жителів села не надходило. На даний час перебуває за межами України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

Статтею 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Такий висновок має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.

Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 18 грудня 2023 року № 783, стверджено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Городенківської міської ради 14.12.2023 розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителів с. Поточище стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вирішено доцільним позбавити їх батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, у висновку зазначено, що батьки самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків та їхнє батьківство носить формальний характер.

Суд звертає увагу на те, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав оцінюється судом як один із доказів, і суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.

Аналізуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що органом опіки та піклування мотивовано доцільність позбавлення батьком ОСОБА_2 батьківських прав.

Також судом встановлено, що рішенням Городенківського районного суду від 10.10.2024 року ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти.

Рішенням Городенківського районного суду від 29.10.2024, яке набрало законної сили 29.11.2024, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Наведене підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Суд зауважує, що відповідач, заперечуючи щодо позову, підтвердив, що на час народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі.

Разом з тим, враховуючи заперечення відповідача щодо позову, матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-генетичної експертизи для підтвердження відсутності кровного споріднення між ним та малолітнім ОСОБА_25 .

Також судом встановлено, що хвалою Городенківського районного суду від 17.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради, Городенківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька залишено без розгляду за заявою представника позивача.

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, та суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Доцільно зазначити, що батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, матір та батько мають особливий зв`язок з дитиною, а тому недоліки у вихованні та недогляді дітей можуть мати тимчасовий характер і не є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи містять достатні та безспірні докази винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками, зокрема, ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу його народження, з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає за необхідне застосувати до відповідача крайній захід у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до статті 164 СК України.

Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, як передбачено частиною другою статті 166 СК України.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

За приписами частини третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, згідно з частиною другою ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені представником позивача підстави позовних вимог, обставини, визначені ст.ст. 181-183 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову і у частині стягнення аліментівз ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для забезпечення першочергових потреб життєдіяльності дитини.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат слід вирішити згідно вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.82, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які перераховувати на особовий картковий рахунок дитини № НОМЕР_1 , відкритий у Закарпатському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» м.Ужгород, МФО 312356.

Стягнення аліментів розпочати з 23 жовтня 2024 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь державного бюджету.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

- позивач - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради, місцезнаходження: вул. Шевченка, 77, м. Городенка Коломийського (раніше Городенківського) району Івано-Франківської області, .;

- відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

Повний текст судового рішення складено 26.03.2025.

Суддя Андріюк І. Г.