Справа № 465/4294/13-ц Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-з/811/70/25 Доповідач в 2-й інстанції Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м.Львів

Справа № 465/4294/13

Провадження № 22-з/811/70/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «КБ «Надра», про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають до виконання,-

встановив:

24 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що 20 березня 2025 року Львівський апеляційний суд за результатами розгляду її апеляційної скарги скасував ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року в частині відмови їй ( ОСОБА_1 ) у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та в цій частині прийнято нове рішення про задоволення заяви. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 458 952,46 грн. та 3441 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, всього: 462393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_1 . В решті ухвалу залишено без змін.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції їй надавалася правова допомога адвокатом Грабовцем С.В., в зв`язку з чим вона понесла витрати в розмірі 4 500 грн.

Посилаючись на норми ст. 141 ЦПК України, просить стягнути з Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 00 грн.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 7 травня 2023 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22 листопада 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №558/06-Ф від 17 липня 2006 року та судові витрати, всього: 462 393, 46 грн.

На виконання рішення суду 25 грудня 2013 року видано виконавчий лист.

7 квітня 2014 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Владиш І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42784969. Постановою цього державного виконавця від 26 квітня 2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу.

30 квітня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

18 травня 2015 року ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2015 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2013 року в частині задоволення вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у цій частині вимог відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

14 жовтня 2024 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року заяву ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «КБ «Надра», про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, задоволено частково. Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №1326/8900/2012, виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 458 952,45 грн. та судових витрат в розмірі 3 441грн., всього: 462 393, 46 грн. в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 . В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , 20 березня 2025 року Львівський апеляційний суд скасував ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 26 листопада 2024 року в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та в цій частині прийнято нове рішення про задоволення заяви.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі №1326/8900/2012 (провадження №2/465/1075/13), виданий Франківським районним судом м.Львова 25 грудня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості по кредитному договору в розмірі 458 952,46 грн. та 3 441 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, всього: 462 393, 46 грн. щодо боржника ОСОБА_1 .

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно норм ст. 352 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 , посилаючись на ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, просить стягнути з Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі №465/4294/13-ц не є відповідачем або суб`єктом, дії якого оскаржують ся. ОСОБА_1 не зверталася до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для стягнення з Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрат, понесених ОСОБА_1 за надання їй правової допомоги в суді апеляційної інстанції.

Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як орган, який здійснює виконання судового рішення, не допустив порушення прав чи інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона не зверталася до суду, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу із зазначеного відділу.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-261, 270, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 31 березня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: _______________Ю.Р.Мікуш_________________ Р.В. Савуляк