Справа № 740/1500/25
Провадження № 2/740/1010/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

26 березня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною відмови у внесенні змін до актового запису про шлюб та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника - адвоката Ващенко М.О. звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати протиправною відмову відповідача у внесенні змін до актового запису про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , складений 16.07.2012 виконавчим комітетом Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за №08, та зобов`язати відповідача внести зміни до вказаного актового запису, змінивши по батькові нареченої « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 ».

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у свідоцтві про шлюб позивача та ОСОБА_3 допущена помилка у написанні по батькові нареченої « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_2 ». Зазначене не дає позивачу можливості розірвати шлюб. Відповідачем відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб і запропоновано звернутися до ОСОБА_2 з вимогою з`явитися до органів реєстрації актів цивільного стану для виправлення запису, але остання ігнорує звернення позивача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Як роз`яснено в п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

За змістом ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України від 01.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону № 2398-VI), тобто дій/подій, що впливають на набуття ,зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розд. І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

У пункті 2.13.1 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану також є постанова адміністративного суду.

У порядку цивільного судочинства підлягає розгляду спір за позовом фізичної особи щодо зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження позивача, заявленим без вимог про визнання неправомірними дій таких органів.

За правилами ж адміністративного судочинства у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти.

У даній справі зміст позовних вимог свідчить, що позивач не погоджується, оскаржує і просить визнати протиправною відмову відділу реєстрації актів цивільного стану вчинити певні дії, вважаючи цю відмову неправомірною.

До позову додані повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, про народження, аналіз змісту яких дає можливість співставити розбіжності у написанні по батькові нареченої ОСОБА_2 .

У позовній заяві та доданих до неї документах, у тому числі листах органів реєстрації актів цивільного стану, не зазначається про відсутність первинних документів і неможливість на їх підставі установити правильне по батькові нареченої. Позивач не просить установити певний юридичний факт.

Тому об`єктом перевірки національними судами у цій справі є саме дотримання відповідачем процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису про шлюб №08 від 16.07.2012 й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення.

Наведене узгоджується із висновкми, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 14.11.2018 у справі № 425/2737/17, від 23.01.2019 у справі № 807/45/17.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 186, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у цивільній справі за його позовом до Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправною відмови у внесенні змін до актового запису про шлюб та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу та його представнику право звернутися з відповідним позовом до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М. Карпусь