465/1692/25
2/465/2161/25
У Х В А Л А

24.03.2025 м. Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючій судді,

встановив:

позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючій судді Мигаль Г.П. у цивільній справі № 465/1692/25 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "2-а міська поліклініка м. Львова" про зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заявлений відвід, позивач покликаються на обставини, які, на його думку, викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді. Зокрема, вказує на те, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.02.2025 року вищезазначена справа надійшла в провадження судді Мигаль Г.П. Враховуючи те, що позовну заяву подано 27.02.2025 року, суд мав прийняти рішення щодо відкриття провадження у справі до 04.03.2024 року включно. Однак, на день подачі заяви про відвід рішення про відкриття провадження у справі ще не прийнято, що порушує процесуальні права позивача.

Статтею 40 ЦПК України визначено, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши заяву, суд доходить таких висновків.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України).

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема у разі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом.

Так, з поданої заяви вбачається, що така мотивована непогодженням сторони позивача із процесуальним рішенням головуючої судді в ході розгляду справи, зокрема з невинесенням ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Доводи заявника не можуть слугувати законною підставою для відводу судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., ґрунтуються виключно на припущеннях та суб`єктивній думці заявника, оскільки, питання щодо відкриття провадження у справі не вирішено суддею Мигаль Г.П. в строк до 04.03.2024 року у зв`язку зі значним навантаженням судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П. щодо розгляду інших справ та необхідністю вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "2-а міська поліклініка м. Львова" про зобов`язання вчинити певні дії. Крім цього, з 10.03.2025 по 13.03.2025 року та з 17.03.2025 по 21.03.2025 року суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П. перебувала на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Таким чином, наведені у заяві про відвід судді обставини, не можуть бути законними підставами для відведення судді.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, для відводу судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П. позивачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду у результаті розгляду даної цивільної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки аргументи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях і суб`єктивній думці сторони позивача, яка базується на непогодженні з процесуальними діями судді, ухваленими під час розгляду справи, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, вважаю подану заяву про відвід необґрунтованою.

Приймаючи до уваги, що відвід був заявлений шляхом подання заяви через канцелярію суду 18 березня 2025 року, провадження у справі ще не відкрито, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому, відповідно до абз.1 ч.3 ст.40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 260 ЦПК України, -

постановив:

Матеріали справи №465/1692/25 передати для вирішення питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мигаль Г.П.