"27" березня 2025 р. Справа № 363/1230/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря судового засідання Ходасевич Д.К., скаржниці ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Бойчук Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність головного державного виконавця Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смолінської Лесі Миколаївни, стягувач - ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2025 року (передано судді 07.03.2025 року) до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана скарга, в якій скаржниця ОСОБА_1 просила визнати неправомірною та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження за №75379094, оскільки вона порушує їх з донькою конституційні права на життя та, одночасно ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 року є неможливою до виконання. В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 року у цивільній справі за №363/1904/23 зобов`язано ОСОБА_1 передавати малолітню ОСОБА_3 батькові на кожні 2 тижні, кожного місяця, до винесення судом рішення по суті спору у справі за №363/1904/23. Проте, через незалежні від скаржниці обставини непереборної сили, а саме збройну агресію рф проти нашої Батьківщини та її наслідки, в тому числі велику кількість руйнувань та жертв серед цивільного населення, в тому числі дітей, з метою збереження життя та здоров`я доньки, забезпечивши її проживання в стабільному та безпечному середовищі, ОСОБА_1 вирішила переїхати з нею проживати до Європи. 30.06.2024 року вони з донькою перетнули кордон на пропускному пункті Шегені, а з 04.07.2024 року по сьогоднішній день вони проживають в Німеччині, де отримали прихисток від війни. На теперішній час ОСОБА_1 забезпечує відеозв`язок батька та доньки. 24.06.2024 року головним державним виконавцем Дунаєвецького ДВС у Кам`янець-Подільському районі відкрито виконавче провадження за №75379094 з примусового виконання рішення суду. 01.07.2024 року попри те, що виконувати рішення суду ОСОБА_1 не мала можливості з об`єктивних причин, адже перебувала з донькою на той час у Польші, за невиконання ухвали суду від 12.04.2024 року, з неї було стягнуто штраф у розмірі 1700 грн., а 08.07.2024 року - стягнуто штраф у розмірі 3 400 грн. та винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, також ДВС звернулася з повідомленням до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, а саме невиконання рішення суду. 09.07.2024 року ДВС звернулася до Дунаєвецького районного суду з поданням про встановлення ОСОБА_1 , як боржниці, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухвалою суду від 11.07.2024 року відмовлено у задоволенні подання та постановою Хмельницького апеляційного суду від 17.10.2024 року вказану ухвалу залишено без змін. Також, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 з донькою покинули Батьківщину саме з метою збереження життя та здоров`я доньки. 30.10.2024 року Дунаєвецькою ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 06.03.2025 року ОСОБА_1 отримала постанову про відновлення виконавчого провадження. На сьогоднішній день виконання рішення суду від 12.04.2024 року є не можливим з об`єктивних причин, а саме таких, що з липня 2024 року скаржниця з малолітньою донькою проживають в Німеччині, де отримали прихисток від війни, та де будуть перебувати як мінімум до її закінчення. На переконання ОСОБА_1 оскаржувана постанова порушує їх з донькою конституційне право на життя. Крім того, відновлення виконавчого провадження може нести також певні юридичні наслідки для скаржниці, а саме штрафи, тощо.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.03.2025 року прийнято до розгляду скаргу, призначено судове засідання з повідомленням учасників справи та витребувано з Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за №75379094.

19.03.2025 року до суду від представника Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравченко Т.О. надійшли заперечення на скаргу, а також витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження за №75379094. Так, в запереченнях вказано, що дійсно у них на виконанні перебуває виконавче провадження за №75379094, відкрите 24.06.2024 року на підставі ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року. Представник Дунаєвецького ВДВС вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки, державний виконавець, відновлюючи виконавче провадження на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 та ч. 6 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» діяв в межах чинного законодавства.

В судовому засіданні 27.03.2025 року скаржниця ОСОБА_1 свою скаргу підтримала та просила її задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, при цьому в поданих нею запереченнях скаргу просила розглянути скаргу за її відсутності та відмовити в задоволенні такої.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що вбачається з довідок про доставку до його електронного кабінету судової повісти та ухвали суду, направлених у відповідності до ч. 7 ст. 14 ЦПК України, поважності причин неявки не повідомив, із заявами та/або клопотаннями на адресу суду не звертався.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Бойчук Н.П. під час розгляду скарги судом 27.03.2025 року проти неї категорично заперечувала, посилалася на те, що державний виконавець діяла у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, оскільки ОСОБА_2 звернувся до Дунаєвецького ВДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про те, що з часу закінчення виконавчого провадження і до часу звернення, боржниця ОСОБА_1 ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 року не виконує, ОСОБА_2 з дитиною не бачиться, а державний виконавець, в свою чергу виконала вимоги закону та винесла постанову про відновлення виконавчого провадження, при цьому жодних підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 у державного виконавця не було. Доводи, на які посилається скаржниця, не повинні бути враховані державним виконавцем при поновленні виконавчого провадження, оскільки єдиним критерієм для поновлення провадження щодо виконання рішення про встановлення побачення батька з дитиною є незабезпечення боржницею побачень дитини з батьком та подання відповідної заяви стягувачем. Дитина та батько не бачаться вже майже 10 місяців, більш того, скаржниця не надає можливості ОСОБА_2 навіть спілкуватися з донькою в режимі відеозв`язку, налаштовує дитину проти батька.

Крім того, представник ОСОБА_2 адвокат Бойчук Н.П. в судовому засіданні, під час розгляду зазначеної скарги 27.03.2025 року, просила суд не вирішувати питання про стягнення зі скаржниці на користь стягувача витрат на професійну правничу допомогу і не підтримала ці вимоги, викладені нею в письмових запереченнях на скаргу.

Вирішуючи питання про можливість розгляду скарги за відсутності представника Дунаєвецького ВДВС та стягувача, суд враховує відсутність заперечень скаржниці, встановлений ч. 1 ст. 450 ЦПК України строк розгляду скарги, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України - неявка стягувача та державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши скаржницю ОСОБА_1 , представника стягувача адвоката Бойчук Н.П., дослідивши матеріали скарги та заперечень, судом встановлено наступне:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 року у справі за №363/1904/23, в порядку забезпечення позову, встановлено графік спілкування малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його зареєстрованим місцем проживання, кожні два календарних тижні місяця, починаючи з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня, до ухвалення судом рішення по суті спору та набрання ним чинності. Зобов`язано ОСОБА_1 забезпечити безперешкодні побачення малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком згідно визначеного судовим рішенням графіку та часу спілкування (а.с. 16-17).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.06.2024 року у справі за №363/1904/23 виправлено описку допущену у другому абзаці резолютивної частини ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2024 у цивільній справі за №363/1904/23, а саме замість «кожні два календарних тижні місяця, починаю з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня», вважати вірним «через кожні два календарних тижні, починаю з понеділка першого тижня та по другу неділю другого тижня» (а.с. 48).

24.06.2024 року постановою головного державного виконавця Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смолінської Л.М. відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року, ВП за №75379094 (а.с. 45).

Також, 24.06.2024 року головним державним виконавцем Смолінської Л.М., в рамках ВП за №75379094, винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та залучення працівників Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області, 1 для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучення осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись (а.с. 46, 53).

26.04.2024 року головний державний виконавець Смолінська Л.М. звернулась то ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вимогами за №25.2-46/24571 та за №25.2-46/24560, згідно яких ОСОБА_2 прибути на 10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , для побачення з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно визначеного судовим рішенням графіку та часу спілкування, а ОСОБА_1 знаходитись за адресою, вказаною у виконавчому документі в понеділок 1 липня 2024 року, протягом дня та забезпечити безперешкодне побачення малолітньої ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_2 (а.с. 54, 55).

Також, постановою головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 24.06.2024 року залучено представників Служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради на 01.07.2024 року о 10:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56 (на звороті) 57).

Як вбачається з акту державного виконавця від 01.07.2024 року - головним державним виконавцем Смолінською Л.М., при примусовому виконанні ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року, у присутності начальника Служби у справах дітей Васильєвої Л.В., встановлено, що в ході проведення виконавчих дій ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 були відсутні за адресою: АДРЕСА_1 , хоча ОСОБА_1 про час та місце виконання судового рішення була повідомлена під особистий підпис (а.с. 57 (на звороті)).

01.07.2024 року головний державний виконавець Смолінська Л.М. повторно звернулась до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з вимогами за №25.2.46/25877 та за №25.2.46/25876, згідно яких ОСОБА_2 необхідно було прибути 08.07.2024 року на 10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , для побачення з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно визначеного судовим рішенням графіку та часу спілкування, а ОСОБА_1 знаходитись за адресою, вказаною у виконавчому документі в понеділок 08 липня 2024 року, протягом дня та забезпечити безперешкодне побачення малолітньої ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_2 (а.с. 58, 59).

В матеріалах виконавчого провадження наявний список за №3996 згрупованих відправлень листів рекомендованих поданих в Дунаївці-2 (відправник ВДВС) та трекінг відправлень, з яких вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було адресоване відправлення (номер відправлення 3376), яке вручено особисто 05.07.2024 року, однак стверджувати, що саме вимогу головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 01.07.2024 року було отримано ОСОБА_1 , не є можливим, оскільки зі списку згрупованих відправлень неможливо встановити, який саме документ було направлено під номером відправлення 3376 (а.с. 60- 60 (на звороті)).

Також, постановами головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 01.07.2024 року залучено працівників Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області, 1 для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучення осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись та представників служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради (а.с. 61 (на звороті)-63).

Постановою головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 01.07.2024 року за невиконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 700 грн. (а.с. 65).

02.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького ВДВС із заявою, в якій повідомила, що у зв`язку із ситуацією, що склалася в Україні, на тлі загострення військового конфлікту з країною-агресором, постійними ракетними ударами по території країни, навантаженням на енергосистему, проблемами з електропостачанням, утруднення комфортного проживання малолітньої дитини, вони з донькою змушені були переїхати для проживання до однієї з країн Європи на невизначений термін. У зв`язку з перебуванням за межами України, щодо питань та обставин справи просила звертатися до її представника адвоката Росинця О.В. (а.с. 65 (на звороті) 66).

Як вбачається з акту державного виконавця від 02.07.2024 року головним державним виконавцем Смолінською Л.М. при примусовому виконанні ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року, у присутності ОСОБА_5 , встановлено, що 02.07.2024 року у Дунаєвецький ВДВС з`явилась матір ОСОБА_1 ОСОБА_5 та повідомила, що її донька ОСОБА_6 разом з онукою ОСОБА_7 знаходяться за межами території України (а.с. 66 (на звороті)).

З акту державного виконавця від 08.07.2024 року вбачається, що головним державним виконавцем Смолінською Л.М. при примусовому виконанні ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року, у присутності ОСОБА_5 , встановлено, що в ході проведення виконавчих дій ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 були відсутні за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів матері, боржниця ОСОБА_1 та її малолітня дитина ОСОБА_3 , 30.06.2024 року виїхали за межі території України (а.с. 67 (на звороті)).

Постановами головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 08.07.2024 року встановлено ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами та накладено на останню штраф у розмірі 3 400 грн. (а.с. 69, 70 (на звороті)-71).

Крім того, в рамках виконавчого провадження за №75379094, головний державний виконавець Смолінська Л.М. звернулась до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 72-73).

Також, 09.07.2024 року головний державний виконавець Смолінська Л.М. звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 (а.с. 74-78).

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11.07.2024 року у справі №674/1092/24, яку залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 17.10.2024 року, відмовлено у задоволенні подання Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с. 78 (на звороті)-97, 5-11).

30.10.2024 року головним державним виконавцем Смолінською Л.М., на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з проведення всіх виконавчих дій за виконавчим документом, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі №363/1904/23 від 12.04.2024 року (а.с. 100).

18.02.2025 року (зареєстровано 26.02.2025 року) ОСОБА_2 звернувся до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відновлення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що з моменту закінчення виконавчого провадження останній з дитиною не бачився, рішення боржником не виконується (а.с. 101).

На підставі вказаної заяви стягувача, постановою головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 06.03.2025 року - відновлено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року (а.с. 102 (на звороті) 103).

Вказану постанову скаржниця ОСОБА_1 вважає неправомірною та такою, що порушує їх з донькою конституційні права на життя, а тому просить визнати її неправомірною та скасувати.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України - судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції, для цілей якої, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 цього Закону - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною передбачений ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, в силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ч. 1 ст. 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених ч. 10 ст. 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом (ч. ч. 3, 4 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 5 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Наказом за №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/2080, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень. Згідно з п. 10 розділу ІХ зазначеної Інструкції - у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону.

Так, судом встановлено, що здійснивши певні виконавчі дії, щодо примусового виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року, головним державним виконавцем Смолінською Л.М. 30.10.2024 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Станом на час розгляду скарги вказана постанова від 30.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження не оскаржена, не визнана судом незаконною та не скасована у встановленому законом порядку.

Частиною 6 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Законом України «Про виконавче провадження» чітко встановлений перелік дій, що вчиняє виконавець при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною.

Згідно з п. 11 розділу ІХ Інструкції, якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої п. 9 ст. 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження. Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ. Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені ст. 64-1 Закону.

Судом встановлено, що 18.02.2025 року ОСОБА_2 , зареєстровано 26.02.2025 року, звернувся до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відновлення виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що з моменту закінчення виконавчого провадження останній з дитиною не бачився, рішення боржником не виконується. На підставі вказаної заяви стягувача, постановою головного державного виконавця Смолінської Л.М. від 06.03.2025 року, відповідно до вимог ч. 6 ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», відновлено виконавче провадження з примусового виконання ухвали Вишгородського районного суду Київської області у справі за №363/1904/23 від 12.04.2024 року.

В силу вимог ст. 447 ЦПК - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні судом обставини, суд приходить до переконання, що дії головного держаного виконавця Смолінської Л.М., щодо відновлення виконавчого провадження 06.03.2025 року за заявою стягувача ОСОБА_2 , вчиненні відповідно до закону, в межах наданих повноважень, судом не встановлено обставин на підтвердження протиправних дій або бездіяльності головного державного виконавця, виходячи із доводів скарги, які б були підставами для скасування оскаржуваної постанови, а відтак підстав для задоволення скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 77, 81, 258-261, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність головного державного виконавця Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Смолінської Лесі Миколаївни, стягувач - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна