Пров. №2/766/491/25
25 березня 2025 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
В обґрунтування позову вказав, що 18.07.2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено нотаріальний договір позики, предметом якого була грошова сума в розмірі 600 тис. грн, що на момент укладення договору відповідала 50 тис. доларів США, строком повернення не пізніше 18.07.2015 р. Не зважаючи на встановлені строки повернення позики, відповідачем борг не повернуто, на звернення щодо повернення коштів відповідач не реагує. З огляду на викладене вище, змушений звернутися до суду з позовом.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2017 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.11.2017 року вжито заходи забезпечення позову.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2018 року заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 10.11.2017 року скасовані.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2018 року прийнято справу до провадження судді Ус О.В. в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.
Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.
Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.05.2024 року поновлено провадження у справі та продовжено судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2024 року розгляд справи відкладено, запропоновано позивачу надіслати на адресу суду згоду на проведення заочного розгляду справи; витребувано на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України у ОСОБА_1 оригінал договору позики грошей від 18.07.2014 року.

23.12.2024 року позивачем через канцелярію суду надано оригінал договору позики грошей від 18.07.2014 року.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

18 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей, за п. 1 якого позичальник отримав у власність від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 600 тис. грн, що еквівалентно 50 тис. доларів США по курсу НБУ на день підписання договору. Передачу грошей було здійснено до підписання цього договору. Позичальник підтверджує фак отримання у повному обсязі позичених грошей. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., зареєстрований у реєстрі за №1645.

За п. 2 договору, сторони домовились, що договір позики є безпроцентним, повернення суми позики в розмірі 600 тис. грн, що еквівалентно 50 тис. доларів США по курсу НБУ на день підписання договору, має бути здійснено не пізніше 18.07.2015 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2022 року у справі №766/23109/18 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено. Рішення набрало законної сили 09.03.2022 року.

Вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що оспорюваний договір позики нотаріально посвідчено та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; сторони в договорі стверджують, що однаково розуміють природу цього правочину, договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, договір немає характеру фіктивного та удаваного правочину, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо їх умов та своїм підписом підтвердив факт отримання грошей в позику в сумі 600 000,00 грн., які зобов`язувався повернути в строк до 18 липня 2015 року. Суд вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між сторонами правочину виникли інші правовідносини, ніж передбачені договором позики, та, що воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені укладеним між ними оспорюваним договором.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач у встановлений договором позики №б/н від 18.07.2014 року (строк повернення до 18.07.2015) грошові кошти не повернув.

У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №б/н від 18.07.2014 року в загальній сумі 600 тис. грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних.

Розрахунок за договором позики №б/н від 18.07.2014 року: строк виконання обов`язку до 18.07.2015 року, тому кількість днів прострочення зобов`язання 3537 днів (з 19.07.2015 р. до 25.03.2025 р.), сума боргу 600000,00 грн., відповідно 3% річних становить 174427,40 грн. (600000,00 * 3%/100%/365 *3537).

Інфляційні втрати суд розраховує за формулою: відсоток інфляційних втрат помножений на суму боргу за відрахуванням суми боргу. При цьому, загальний відсоток інфляції розраховує шляхом помноження усіх індексів інфляції за період прострочення платежу.

Розрахунок інфляційних витрат за договором позики №б/н від 18.07.2014 року: загальний відсоток інфляції, за період з серпня 2015 року по лютий 2025 року становить 2,638. Тому, інфляційні втрати становлять 982800,00 грн. (600000,00*2,638-600000,00).

Враховуючи вищевикладене, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 600000,00 грн. борг за договором позики №б/н від 18.07.2014 р., 174427,40 грн. 3 % річних та 982800,00 грн. інфляційні втрати.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7815,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Рішення в повному обсязі складене 25 березня 2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 541, 543, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. 81, 141, 258, 259, 280-283, 393 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 18.07.2014 року в сумі 600000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп., 3% річних в сумі 174427,40 грн. (сто сімдесят чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень сорок копійок), інфляційні втрати в сумі 982800,00 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі вісімсот гривень копійок), що разом становить 1757227,40 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять сім гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати, які складаються судового збору в розмірі 7815,20 грн. (сім тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень двадцять копійок).

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус