Справа № 466/9752/23 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/76/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
31 березня 2025 року м.Львів
Справа №466/9752/23
Провадження № 22-з/811/76/25
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - Дроботько Ольги Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана його представником ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 27 вересня 2024року у складі судді Невойта П.С. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П., про визнання недійсними п.3. заяви від 28 грудня 2018 року та п.4.5. договору купівлі - продажу квартири від 20 червня 2019 року,-
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2024 року в позові відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду через свого представника Винниченка М.П. оскаржив ОСОБА_9 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана його представником ОСОБА_3 ,залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2024 рокузалишено без змін.

28 березня 2025 року представник ОСОБА_1 - Дроботько О.В. звернулася до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В обгрунтування заяви посилається на те, що 13 лютого 2025 року, нею (адвокатом Дроботько О.В.) подано заяву про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги. Вказує, що 11 квітня 2024 року між нею та відповідачем, укладено договір №11/04 про надання професійної правничої допомоги (послуг адвоката). За умовами п.5.1. цього договору клієнт сплачує адвокату гонорар в узгодженому сторонами в акті приймання - виконаних робіт (наданих послуг) розмірі. Загальний розмір понесених судових витрат становить 18 000 грн., які вона просить стягнути з ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - Дроботько О.В. підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В ідповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Представником відповідача Дроботько О.В. на підтвердження витрат на правову допомогу, понесених нею у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано: договір №11/04 від 11 квітня 2024 року про надання правової допомоги; додатковий договір №1 до договору №20/09/24-2 від 20 вересня 2024 року; акт прийняття - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24 березня 2025 року на загальну суму 18 000 грн.; докази надсилання заяви з додатками представнику позивача Винниченку М.П.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

У поданому Юсуповою З.Ю. відзиві, який підписано представником Дроботько О.В., зазначено про стягнення з позивача на користь відповідача 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

11 квітня 2024 року Дроботько О.В. та Юсупова З.Є. уклали договір №11/04 про надання правової допомоги.

Згідно п.5.1 цього договору за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі узгодженому сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до такого акту від 24 березня 2025 року адвокатом надано, а клієнтом прийнято роботи (послуги) з професійної правової допомоги у розмірі 18 000 грн., а саме: подготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, в тому числі аналіз судової практики - 10 000 грн., судові засідання у Львівському апеляційному суді 13 березня 2025 року - 3 000 грн. та 24 березня 2025 року - 5 000 грн.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Встановлено, що адвокат Дроботько О.В. згідно договору № 11/04 від 11 квітня 2024 року про надання правової допомоги (а.с. 128, т.1), представляла інтереси Юсупової З.Є. в суді першої інстанції.

13 березня 2025 року представник відповідача брала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання розпочато в 11 год. 34 хв. та тривало до 11 год. 44 хв.

В судовому засіданні 24 березня 2025 року представник Дроботько О.В. брала участь також в режимі відеоконференції. Судове засідання тривало з 15 год. 21 хв. до 15 год. 49 хв. В судовому засіданні оголошено перерву до 17 год. 30 хв. В 17 год. 35 хв. судом оголошено всупну та резолютивну частини постанови. Таке засідання тривало до 17 год. 37 хв.

Наявні в матеріалах справи №466/9752/23 документи, долучені адвокатом Дроботько О.В., дають підстави для висновку про доведеність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції. В той же час колегія суддів вважає, що витрати на професійну правову допомогу в сумі 18 000 грн., враховуючи рівень складності даної справи, предмет судового розгляду та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірними з обсягом та часом виконання робіт. Тому, з урахуванням необхідності правничої допомоги, часу, затраченного адвокатом, принципів розумності та співмірності,необхідно зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 18 000 грн. до 9 000 грн. За таких обставин, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - Дроботько Ольги Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П., про визнання недійсними п.3. заяви від 28 грудня 2018 року та п.4.5. договору купівлі - продажу квартири від 20 червня 2019 року, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (громадянина Держави Ізраїль) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 (девять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Постанова підписана 31 березня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк