Справа № 487/6237/18
Провадження № 6/487/78/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., представника боржника - адвоката Сіхарулідзе Д.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», боржник ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 року шляхом формування в системі «Електронний суд» представник АТ КБ «Приватбанк» Шамборський І.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа по справі №487/6237/18, виданого Заводським районним судом м.Миколаєва 15.12.2022 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.02.2020 року частково задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 07.05.2012 року, а саме тіло кредиту, у розмірі 37961,69 грн.

Рішення суду набрало законної сили 17.03.2020 року.

Відповідно повідомлення суду, виконавчий лист було направлено на адресу АТ КБ «Приватбанк» для виконання, однак стягувачем не отримано.

Окрім того, відповідно до повідомлення Заводського ВДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса), виконавчий лист у справі №487/6237/18, виданий Заводським районним судом м.Миколаєва 15.12.2022 року, на виконанні не перебував.

Таким чином, виконавчий лист по справі №487/6237/18, виданий Заводським районним судом м.Миколаєва 15.12.2022 року, було втрачено, що на даний час позбавляє стягувача реалізувати своє право, на виконання рішення суду.

24.03.2025 року представника боржника адвокат Сіхарулідзе Д.Г. шляхом формування в системі «Електронний суд» подав заяву, відповідно до якої у задоволенні вимог представника АТ КБ «Приватбанк» просив відмовити.

В обгрунтування заявленої позиції зазначив, що представником стягувача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа, а також про той факт, що протягом строку, визначеного законом для пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувачем вживалися заходи, щодо здійснення контролю за процесом стягнення боргу з ОСОБА_1 ..

Також не зазначено дійсно поважні причини пропоску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Наголосив на тому, що довідка про втрату виконавчого листа, долучена до матеріалів заяви, не може підтверджувати факт його втрати, оскільки сформована безпосередньо стягувачем.

У свою чергу, доказів звернення представника АТ КБ «Приватбанк» до поштового відділення з метою отримання інформації за результатами проведення перевірки втрати поштового відправлення, яка дійсно могла б підтвердити факт втрати виконавчого листа, до заяви не долучено.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги просив задовольнити.

У судовому засіданні представник боржника адвокат Сіхарулідзе Д.Г. у задоволені заяви просив відмовити, з підстав викладених у письмових запереченнях, поданих дл суду 24.03.2025 року.

Боржник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про дату та час його призначення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розгляд заяви було проведено за відсутності представника стягувача та боржника, що не суперечить положенням. ч.3 ст.433 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.02.2020 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.05.2012 року, а саме тіло кредиту в розмірі 37961,69 грн.

Рішення набрало законної сили 17.03.2020 року.

15.12.2022 року Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання рішення суду, було видано виконавчий лист №487/6237/18, 2/487/372/20, який згідно супроводжувального листа №487/6237/18/10794/2022 від 15.12.2022 направлено на адресу представника стягувача.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, строк пред`явлення АТ КБ «Приватбанк» виконавчого листа для виконання розпочався з 04.02.2020 року та мав сплинути 04.02.2023 року.

Водночас, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв., 24.02.2022 року, який діє дотепер.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Відтак, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №487/6237/18 є перерваним з 24 лютого 2022 року на підставі наведених вимог закону.

Отже строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по боржнику ОСОБА_1 не сплинув в силу пункту 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», а тому не є пропущеним.

Таким чином, відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні заявленої вимоги, про видачу дублікату виконавчого листа, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що виконавчий лист та копія рішення були надіслані на адресу АТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпро вул. Набережна Перемоги 50) за вих. № 487/6237/18/10794/2022 від 15.12.2022р. для виконання.

В свою чергу представник заявника у своїй заяві посилався на те, що виконавчий лист банком отримано не було.

На підтвердження вказаного заявником надано довідку, відповідно до змісту якої станом на 11.01.2025 року при перевірці наявних виконавчих документів у АТ КБ «Приватбанк», виконавчий лист у справі №487/6237/18, виданий Заводським районним судом м.Миколаєва 15.12.2022 року, не виявлено, що свідчить про його втрату.

Згідно відповіді Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) від 23.01.2025 року №23.01..2025/2741/20.11-34/1зас, виконавчий лист №487/6237/18 не перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

Згідно отриманого на запит суду, Повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області ПМУ МЮ (м.Одеса) №7720/02-56 від 17.02.2025 року, виконавчий лист по справі №487/6237/18, провадження №2/487/372/20 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 37961,69 грн., не перебуває та не перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби Миколаївської області.

Встановленні обставини, свідчать про те, що виконавчий лист №487/6237/18 виданий Заводським районним судом м.Миколаєва 15.12.2022 на виконання рішення суду від 04.02.2020 року у справі №487/6237/18, втрачено.

Суд вважає необгрунтованими твердження представника стягувача, щодо відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, оскільки вони спростовуються сукупністю вищезазначених обставин та можуть свідчити про надмірний формалізм у трактування положень цивільно-процесуального законодавства.

Не звернення представника стягувача до поштового відділення та не отримання інформації за результатами проведення перевірки втрати поштової кориспонденції, про що зазначає адвокат Сіхарулідзе Д.Г., не спростовують той факт, що виконавчий документ буо втрачено.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу XI Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду з заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ЦПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документу має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 17.4 пункту 15 розділу ХІ Перехідних положень ЦПК України впродовж строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Ураховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11).

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наведене узгоджується з висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 19.04. 2021 року у справі № 2-1316/285/11; від 15.06.2022 року у справі №2-5062/10; від 11.04.2024 у справі №1519/2-4707/11.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи вищенаведене, стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу виконавчого листа, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому було видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, а тому посилання представника ОСОБА_2 на пропуск заявником строку пред`явлення виконавчого до виконання та відсутність доведення факту втрати виконавчого листа при пересилці, суд сприймає критично, оскільки вони повністю спростовуються належними доказами по справі.

Крім того, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Таким чином, враховуючи, що на теперішній час рішення суду не виконано, строк встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений, оригінал виконавчого листа №487/6237/18 виданого 15.12.2022 року було втрачено, суд приходить до висновку, що вимога представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Видати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» дублікат виконавчого листа №487/6237/18 виданого 15.12.2022 року на виконання рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.02.2020 у справі №487/6237/18, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.05.2012 року, а саме тіла кредиту в розмірі 37961,69 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з з дня складення повного судового рішення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено 27.03.2025.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк