справа № 489/9991/24 провадження №2/489/977/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2025 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Універсальна Товарна Біржа «Нерухомість Н» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,

встановив:

У грудні 2024 року позивач, через свого представника адвоката Костенюк М.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір №84 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» 22.09.1998 між ним та відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22.09.1998 він та відповідачі уклали Договір №84 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 2/4 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Нерухомість Н». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. На теперішній час позивач має намір розпорядитися власним майном, однак цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.02.2025 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідачі та третя особа відзив на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не подали. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресами останнього відомого місця реєстрації відповідачів та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 22.09.1998 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір №84 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідачі продали, а позивач купив 2/4 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Договір оформлено на Універсальній Товарній Біржі «Нерухомість Н» та 16.10.1998 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним №4419.

З довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 02.01.2025 №2 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №84 від 22.09.1998, укладеного на Універсальній Товарній Біржі «Нерухомість Н», зареєстрованого БТІ 16.10.1998 за реєстровим №4419.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір розпорядитися своїм правом на нерухоме майно, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, яке не вимагалося законодавством на час його укладання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 22.09.1998, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір №84 купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 22.09.1998 на Універсальній Товарній Біржі «Нерухомість Н» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.10.1998 за реєстраційним №4419 відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 купив 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідачі ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; та ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено 31.03.2025.

Суддя І.В.Коваленко