Провадження № 6/470/2/25
Справа № 470/168/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Лусти С.А., секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового наказу у цивільній справі за заявою ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2025 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ за заявою ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, яким стягнуто з боржниці ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 3155 грн 41 коп. за послуги з розподілу природного газу, 3% річних в розмірі 61,46 грн., інфляційні витрати в розмірі 215 грн 09 коп. та судовий збір в розмірі 302 грн 80 коп.

17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання судового наказу від 11 березня 2025 року у цивільній справі № 470//168/25, провадження № 2-н/470/77/25. До заяви додала пенсійне посвідчення та довідку про те, що хворіє внаслідок порушення функцій організму та згідно протоколу комісії № 13 від 26 квітня 2023 року потребує стороннього догляду, а тому вона не має можливості одразу виконати рішення суду, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені.

За змістом ст.435 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду питання про розстрочення виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 258 ЦПК України, судовий наказ є судовим рішенням.

Згідно зі статтею 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Нормою частини 1 статті 435 ЦПК України, визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан (пункт 2 частини 4 статті 435 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті, це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до вимог частини 5 статті 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Так, 11 березня 2025 року Березнегуватським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ за заявою ТОВ "Газорозподільні мережі України" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, яким стягнуто з боржниці ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 3155 грн 41 коп. за послуги з розподілу природного газу, 3% річних в розмірі 61,46 грн., інфляційні витрати в розмірі 215 грн 09 коп. та судовий збір в розмірі 302 грн 80 коп. (а.с.12).

Право сторони звернутися із заявою про розстрочення виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватися також інтереси стягувача.

Стаття 129-1 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення суду, боржниця посилалася на скрутне матеріальне становище у зв`язку із тим, що вона є пенсіонеркою за віком та має поганий стан здоров`я, зокрема порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самообслуговуватися та потребує стороннього догляду, про що надала відповідні довідки (а.с.17,21).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Враховуючи наведені обставини, з урахуванням особливого характеру обставин, які виникли у боржниці, яка є пенсіонеркою за віком, має наявність порушень функцій організму, через які не може самообслуговуватися, а тому є підстави для задоволення її заяви про розстрочення виконання судового наказу у межах чотирьох місяців, що не є надмірною затримкою та не порушуватиме "справедливий баланс" між сторонами.

З огляду на викладене суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та розстрочити виконання судового наказу № 2-н/470/77/25, за яким з неї стягнуто основний борг за послуги з розподілу природного газу 3155.41 грн., 3% річних 61.46 грн. та інфляційні витрати 215.09 грн. (разом 3431,96 грн.), шляхом погашення заборгованості протягом чотирьох місяців рівними платежами, зі сплатою по 857,99 грн. щомісячно до повного погашення заборгованості.

Керуючись ст.ст.258-261, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового наказу у цивільній справі № 470/168/25 щодо стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, задовольнити.

Розстрочити виконання судового наказу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11 березня 2025 року (справа № 470/168/25, провадження № 2-н/470/168/25) щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Газорозподільні мережі України" заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, у розмірі 3431,96 грн, на чотири місяці, з оплатою щомісячно рівними платежами по 857,96 грн (вісімсот п`ятдесят сім гривень 96 коп.) до повного погашення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С. А. Луста