Справа № 383/1449/24
Номер провадження 2/383/94/25
24 березня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замші О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кулі В.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Оверченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Орган опіки та піклування Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області,про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Оверченко Лілію Володимирівну звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів.
Позов обґрунтований тим, що 15 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, зареєстрований Свердлівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя з Відповідачем не склалося, у зв`язку з чим рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2019 року шлюб розірвано. З того часу відповідач не бачиться з дітьми та не цікавиться станом їх здоров`я, їх вихованням та духовним розвитком. Діти постійно проживають з батьком, він їх самостійно виховує та утримує. ОСОБА_2 жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
Всі питання щодо виховання вирішуються ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні батька.
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
На виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України під час підготовчого провадження судом визначено остаточний предмет спору та характер спірних правовідносин, виклад пред`явлених позовних вимог.
Ухвалою суду від 15 січня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав. Вказав, що після розлучення з відповідачкою припинили стосунки, вона змінила місце проживання та з дітьми перестала спілкуватися. Жодного разу не допомагала дітям та не цікавилася їх життям. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки відповідатиме інтересам дитини.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином. Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористалася та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання.
Представник служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності заперечень позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2019 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб укладений 15 березня 2008 року, зареєстрований Свердлівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис №1.
В період шлюбних відносин у позивача та відповідача народилися діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.09.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №1480 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.09.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №445.
Довідкою Димерської селищної ради Вишгородского району Київської області від 17.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживає зі своєю сім`єю без реєстрації місця проживання, а саме з дружиною ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з 2002 року по теперішній час.
Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради про доцільність визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , затвердженим рішенням Виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №149 від 22 травня 2023 року, визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідок Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 497, № 499, № 500 від 07.11.2023 року ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 24.02.2022 року по 09.03.2022 року проживали на території Димерської селищної територіальної громади, а саме в АДРЕСА_1 на території Димерської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області. Територію Димерської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області з 24.02.2022 року по 31.03.2022 року визначено тимчасово окупованою Російською Федерацією.
Відповідно до Довідок Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області № 512, № 513 від 08.11.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з серпня 2019 року без реєстрації місця проживання.
Актом про спільне проживання, складеним старостою Козаровицького старостинського округу Сумєнкіною Оксаною Миколаївною від 20.11.2023 року встановлено, що в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 (3/4 частини будинку) проживають: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Сім`я потребує допомоги. Діти перебувають на утриманні батьків.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені осіб №77/20-25 виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області 27.02.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно з довідкою, виданою Козаровицькою гімназією Димерської селищної ради від 03.12.2024 року, №156, ОСОБА_3 2008 року народження, навчався з 2015 року по 2024 рік у Козаровицькій гімназії Димерської селищної ради. ОСОБА_2 не брала участі в навчально-виховному процесі її сина протягом навчання в школі.
Відповідно до довідки №415 від 02.12.2024 року, виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 на території Козаровицького старостинського округу Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області не проживає.
Висновком служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димерської селищної ради №72 від 24 лютого 2025 року вказано на доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За змістом висновку вказано, що спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради обстежено умови проживання сім`ї ОСОБА_1 , встановлено, що діти забезпечені всім необхідним, одягом, харчуванням, шкільним приладдям. Для виховання та розвитку дітей створено належні умови. Матір ОСОБА_2 проживає в м.Одеса, під час спілкування зі спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї в телефонному режимі підтвердила, що не бере участі у вихованні сина і не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав. ОСОБА_7 написала заяву, в якій не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Служба у справах дітей та сім`ї Димерської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських права ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначила, що під час спільного проживання як одна сім`я мати часто зловживала алкогольними напоями, в сім`ї були конфлікти. Після розлучення батьків у 2019 році мати поїхала в інше місце, сказали, що вони їй не потрібні. З того часу проживають з батьком, а з 2023 року і з дружиною батька. Жодних контактів із матір`ю не підтримують, вона не цікавиться їх життям
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що тривалий час знає родину ОСОБА_1 . Після розлучення з дружиною, ОСОБА_1 проживає разом з дітьми. Мати дітей жодного разу не приїздила, з дітьми не контактує.
Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
В судовому засіданні надав пояснення ОСОБА_3 . Зазначив, що йому виповнилося 16 років, він обізнаний зі справою, яка розглядається та має змогу надати пояснення. Вказав, що два роки тому мати втекла з дому, залишила їх з батьком. Останній раз бачив матір, коли батьки розлучилися. Не має заперечення щодо позбавлення батьківських прав матері відносно нього, розуміє наслідки вчинення такої дії.
Таким чином, під час розгляду справи з наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вихованні сина участі не приймає, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до нього, що свідчить про її ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, оскільки мати свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ст.180 СК України діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, при цьому позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обов`язку щодо утримання дітей.
Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим згідно зі ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Тому суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача, позбавленої батьківських прав, аліментів на утримання сина є обґрунтованою та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщосторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу перо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2024 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Повне судове рішення складено 28.03.2025 року.
Суддя Олена ЗАМША