Справа № 462/1623/24
УХВАЛА

28 березня 2025 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

27 березня 2024 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ № 462/1623/24 за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги надання теплової енергії у розмірі 11077,91 грн., копію якого боржник отримала 19 березня 2025 року.

27 березня 2025 року боржник ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу, оскільки ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не надано жодних доказів на підтвердження існування заборгованості. У зв`язку з наведеним просить судовий наказ скасувати.

Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи № 462/1623/24, приходжу до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2012 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику /стягувачу/ його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки у заяві про скасування судового наказу заперечується безспірність вимоги ЛКП «Залізничнетеплоенерго», що є обов`язковою умовою для видачі судового наказу, а процесуальний закон зобов`язує суд у разі надходження заяви про скасування судового наказу і відсутності підстав для її повернення постановити ухвалу про скасування судового наказу, тому зазначена заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 171 ЦПК України,

постановив:

Судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2024 року № 462/1623/24 за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги надання теплової енергії у розмірі 11077,91 грн. скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.