КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Цалко Д.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Чорною Оленою Олексіївною, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2025 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ірпніського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, в якому позивачка просила:

- зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , накладений рішенням про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенка О.С., індексний номер 54315905 від 29.09.2020, на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області №367/5908/20 від 23.09.2020, номер запису про обтяження №38418153;

- зняти арешти з квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , накладений рішенням про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень державного реєстратора виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ющенка О.С., індексний номер 54336444 від 30.09.2020, на підстав ухвали Ірпінського міського суду Київської області №367/5908/20 від 23.09.2020, номер запису про обтяження №38437162.

У грудні 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - Чорна О.О. звернулася до суду з заявою про забезпечення вищезазначеного позову шляхом зупинення продажу арештованого майна - квартир, розташованих за адресами: АДРЕСА_3 , загальною площею 36,9 кв.м. - лот 566848; АДРЕСА_4 , загальною площею 36,1 кв.м. - лот 566249.

10.01.2025 від адвоката Чорної О.О. до суду надійшли уточнення до попередньої заяви про забезпечення позову, у якій остання просила окрім зупинення продажу арештованого майна, вищевказаних квартир, додатково заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Мойсею І.М. проводити виконавчі дії у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 до прийняття рішення у цивільній справі № 367/10201/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про зняття арешту з майна.

Заяву обгрунтовано тим, що на даний час між сторонами справи наявний спір щодо того, на чию саме користь повинні надійти кошти від реалізації вищевказаного нерухомого майна і при цьому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду на користь ОСОБА_5 (в разі задоволення позовних вимог), оскільки на веб-сайті центральної бази даних системи електронних торгів ДП "Сетам" розміщена інформація щодо торгів: АДРЕСА_3 , загальною площею 36,9 кв.м. - лот 566848, дата проведення аукціону 13.01.2025; АДРЕСА_5 , загальною площею 36,1 кв.м. - лот 566249, дата проведення аукціону 02.01.2025.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.01.2025 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с. 75-77).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що продаж майна на торгах, за час коли дана справа ще буде знаходитися на розгляді суду без відповідної заборони проводити виконавчі дії, призведе до втрати майна, на кошти від реалізації якого також має і інший стягувач - відповідач у даній справі.

При цьому, вказує, що предметом позову у даній справі є саме намагання одного стягувача - ОСОБА_6 скасувати арешт на майно, що реалізується на торгах, який у передбачений законом спосіб був застосований як гарантія майбутнього виконання рішення за позовом іншого стягувача - ОСОБА_1 (а.с. 84-88).

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України закріплюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 19.07.2018 року по справі № 133/828/18, заява про забезпечення позову має бути мотивована, а не містити лише шаблонний перепис диспозиції норми права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, адже запропоновані стороною відповідача заходи забезпечення позову є неспівмірними заявленим позовним вимогам.

Більш того, обгрунтування заяви про забезпечення позову зводиться виключно до того, що проведення торгів щодо продажу майна ОСОБА_3 може призвести до неможливості виконання рішення суду про стягнення боргу на користь ОСОБА_1 у іншій справі №367/5908/20.

При цьому, слід зауважити, що, реалізація арештованого майна здійснюється у виконавчому провадженні № 71925646, відкритому на підставі виконавчого листа № 367/8159/16-ц, виданого Ірпінським міським судом Київської області 23.03.2023 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у повернення платежу 1608566 грн. 00 коп.

У свою чергу, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 01.10.2020 у справі № 524/188/18, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені відповідачем судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Чорною Оленою Олексіївною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2025 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, про зняття арешту з майна - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 березня 2025 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова