РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,60 гектарів, що розташована на території села Нехвороща Володимирського району Волинської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення сесії Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.02.1994 року №18/2. Будинок раніше належав його батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, згідно рішення сесії Хмелівківської сільської ради №18/2 від 01.02.1994 року «Про хід приватизації земельних ділянок громадян на території сільської ради» було безоплатно передано земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_4 площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства.

За життя батько не встиг приватизувати та зареєструвати на своє ім`я право власності на земельну ділянку, так як помер.

Спадщину після смерті батька прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою.

Оскільки на момент смерті матері він проживав разом з нею за однією адресою, то вважає себе таким, що фактично прийняв спадщину. Крім нього, після смерті матері є ще спадкоємець першої черги за законом, а саме його брат ОСОБА_2 , однак він на вказану вище спадщину не претендує.

У даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно після смерті матері, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійний батько не встиг за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельну ділянку, йому у нотаріальній конторі було у цьому відмовлено. У письмовій відмові нотаріуса позивачу роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка була передана у приватну власність ОСОБА_4 згідно рішення Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.02.1994 року №18/2, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовчому судовому засіданні:

Позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач не з`явився, надав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Процесуальні рішення суду:

23 вересня 2024 року винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року витребувано докази, а саме спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено:

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З Витягу з погосподарської книги №6 за 2004 рік Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

З архівного витягу з рішення сесії Хмелівківської сільської ради №18/2 від 01.02.1994 року «Про хід приватизації земельних ділянок громадян на території сільської ради» вбачається, що ОСОБА_4 безоплатно було передано земельну ділянку у приватну власність площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно довідки Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 76 від 17.04.2024 року, спадщину з дня смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка постійно проживала з чоловіком на день його смерті. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від її імені не посвідчувався. На день її смерті разом з нею були зареєстровані та проживали її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Долгунської А.П. від 30.04.2024 р. № 503/01-16, нею розглянуте усне звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 . Нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії та роз`яснено позивачу, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_3 успадкувала у порядку спадкування за законом житловий будинок та земельну ділянку, яка належала її чоловікові ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 і, у свою чергу, має право на спадкування майна, яке належало його матері на день смерті.

Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої ОСОБА_3 , а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права власності на земельні ділянки житловий будинок та право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, ,246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1262, 1268, ЦК України, ст.ст. 81, 125-126, 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка була передана у приватну власність ОСОБА_4 згідно рішення Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.02.1994 року №18/2.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина КУСІК