Справа № 191/200/25
Провадження № 2/191/104/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.06.2024 між нею та відповідачкою був укладений договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої відповідач підтвердила, що отримала грошові кошти у розмірі 300000,00 грн. строком на півроку (шість місяців) під 5% відсотків на місяць. Договір позики (розписка) є підтвердженням факту передачі нею та прийняття у власність відповідачкою грошових коштів у сумі 300000,00 грн. 30 грудня 2024 року на адресу проживання ОСОБА_2 направлено вимогу про повернення боргу. Однак, відповідачка свої зобов`язання по поверненню суми позики не виконала, грошові кошти в сумі 300 000 ( триста тисяч) грн. позивачу не повернула.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість в загальному розмірі 300000,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3000,00 грн., а також витрати за надану правничу допомогу.

Представник позивача Наконечна Т.М. до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Крім того, зазначила, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до початку підготовчого судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що представник позивача та відповідач не заперечували проти задоволення позовних вимог, на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного.

Відповідно до розписки від 10 червня 2024 року ОСОБА_2 отримала у борг від ОСОБА_1 гроші у розмірі 300000,00 грн. строком на півроку (6 місяців) під 5% на місяць.

Крім того, 10 червня 2024 року ОСОБА_3 склала розписку про те, що вона є рідною тіткою ОСОБА_2 та зобов`язалась у разі неповернення останньою суми в розмірі 300000,00 грн, сплатити особисто до 10 січня 2025 року зі всіма відсотками.

На час звернення позивача до суду строк виконання зобов`язання сплив . Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не надано. Оригінал розписки знаходиться у позивача та доданий нею до матеріалів справи.

До спірних правовідносин судом застосовані наступні норми права.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлений факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 від позивача ОСОБА_1 в борг грошових коштів в сумі 300000 грн. На підтвердження вказаного факту позивачем надана відповідна розписка. Даний правочин не є оспорюваним і відповідає вимогам ЦК України.

Станом на час звернення позивача до суду, а також на час розгляду справи у суді, встановлено, що відповідачем заборгованість за договором позики не погашено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу за договором позики підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, суд вважає за необхідне у відповідності до с.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду, у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 200, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму боргу за договором позики від 10 червня 2024 року в розмірі 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко