Справа № 444/263/25
Провадження № 2/444/657/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд:

1) поновити строк позовної давності для подання позову до гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200512596 від 22.04.2016 року;

2) стягнути з гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) заборгованість з договором № 200512596 від 22.04.2016 року у загальному розмірі 58 006,03 грн., яка складається з: суми заборгованості - 36 994,88 грн., суми інфляційних втрат 17 684,49 грн., суми 3% річних 3326,66 грн.,

з підстав зазначених у позові.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про причии неявки суд не повідомив, хоча п. 4, 5 прохальної частини позовної заяви просить суд слухати справу у відсутності представника в порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Станько Ю.П. у відповідності до вимог ЦПК України, подано до суду заяву про застосування строків позовної давності. Просить в позові відмовити з підстав зазначених у заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, однак 17.03.2025 року надав на адресу суду заяву у якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З позовної заяви та матеріалів справи видно, що 22.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200512596 щодо кредитування. Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) ПАТ «Банк Михайлівський» надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12659,90 грн., з встановленим строком користування з 22.04.2016 р. по 22.04.2019 р., а відповідач зобов?язався повернути отриманні кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7 - БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі N? 910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі за договором №200512596 від 22.04.2016 року.

Таким чином, ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов?язання за Кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови договору №200512596 від 22.04.2016 року щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк.

Станом на 12.12.2024 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором №200512596 від 22.04.2016 року становить 36 994,88 грн., з яких: 12659,90 грн. - заборгованість за кредитом; 24334,98 грн. - заборгованість за відсотками.

Сума збитків з урахуванням 3% річних становить 3326,66 грн., сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов?язань складає 17684,49 грн.

3 огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №200512596 від 22.04.2016 року у загальному розмірі 58006,03 грн., яка складається з: суми заборгованості 36 994,88 грн., суми інфляційний втрат 17684,49 грн., суми 3% річних 3326,66 грн.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено Договір факторингу N?1905 від 19 травня 2016 року, за яким відбулося відступлення на користь ТОВ «ФК Плеяда» прав вимоги за Кредитним договором №200512596, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і ОСОБА_1 , разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін.

В подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за договором №200512596 від 22.04.2016 року було відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» відповідно до Договору факторингу N? 1 від 20 травня 2016 року.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за Кредитним Договором № 200512596 від 22.04.2016 р. виконав в повному обсязі, що стверджуються довідкою виданою 19.09.2018 р. ТОВ «ФК «ФАГОР» згідно якої станом на 19.09.2018 р. заборгованість за Кредитним Договором № 200512596 від 22.04.2016 р. погашена в повному обсязі та Договір закритий.

За таких обставин, станом на 19.09.2018 р. зобов`язання за Кредитним Договором № 200512596 від 22.04.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та ОСОБА_1 , є припиненим.

З огляду на вищевказане, позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200512596 від 22.04.2016 року у загальному розмірі 58006,03 грн., яка складається з : суми заборгованості 36994,88 грн., суми інфляційний втрат 17684,49 грн., суми 3% річних 3326,66 грн., є безпідставним.

Серед підстав звернення до суду із даним позовом, позивач зазначає, що постановою від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2, - зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.

Оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020р. не були передані ТОВ «Діджи Фінанс».

Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс».

Позивач у позові зазначає, що саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об"єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (ч. 5 ст. 267 ЦКУ). Фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування (анкета Боржника, надані ним ідентифікаційні дані, що свідчать про виявлення сторони інтересу в укладенні такої угоди та інших документів, які свідчать про наявність правовідносин щодо кредитування між Боржником та Банком) унеможливлювала реалізацію прав Позивача на звернення до суду із захистом своїх власних інтересів. Також зазначає, що лише після отримання таких документів, Позивач почав здійснювати процедури задля захисту власних інтересів (надсилання претензії, копія якої долучена до позовної заяви), звернення до суду із позовною заявою.

Згідно з Договором № 200512596 щодо кредитування від 22.04.2016 укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та ОСОБА_1 , Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12659,90 грн., з встановленим строком користування з 22.04.2016 р. по 22.04.2019 р.

Щомісячний обов`язковий мінімальний платіж становить 869,00 грн., який сплачується позичальником до 22 числа кожного місяця.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (стаття 260 ЦК України).

Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 ЦК України).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19.03.2014 у справі №6-14цс14 та від 30.09.2015 у справі №6-154цс15, які були підтримані Великою палатою ВС у постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12, якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування, згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України, починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу).

З огляду на вказане, оскільки між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір № 200512596 щодо кредитування від 22.04.2016, з встановленим строком користування з 07.04.2016 р. по 22.04.2019 р., із внесенням щомісячних обов`язкових платежів позичальником до 22 числа кожного місяця в сумі 869,00 грн., строк позовної давності в межах якого кредитор має право звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за згаданим вище договором, за загальних умов, сплинув 22.04.2022 р.

Відповідно до статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Твердження позивача про те, що лише після отримання документів, які стосуються угоди щодо кредитування (анкета Боржника, надані ним ідентифікаційні дані, що свідчать про виявлення сторони інтересу в укладенні такої угоди та інших документів, які свідчать про наявність правовідносин щодо кредитування між Боржником та Банком), Позивач почав здійснювати процедури задля захисту власних інтересів (надсилання претензії, копія якої долучена до позовної заяви) спростовуються повідомленням № 2528 від 19.02.2021 р., гарантійним листом від 19.02.2021 р., що надсилались ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» ОСОБА_1 з вимогою сплатити заборгованість згідно договору № 200512596 щодо кредитування від 22.04.2016 р.

З вищенаведеного можна зробити висновок, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності залежала виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності інших осіб. Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України: «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові».

Як визначено ч. 3 ст. 267 ЦК України: «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення».

Представник відповідача звернувся до суду із такою заявою.

Крім того, особа, яка пропустила строки позовної давності, повинна чітко викласти причини такого пропуску у своїй заяві та аргументувати їх. Такі причини є різними: тяжка хвороба, безпорадний стан, перебування позивача або відповідача у тривалому відрядженні, необізнаність особи щодо місця перебування боржника,протиправних дій інших осіб та тощо. Такі обставини мають бути викладені у заяві про поновлення строків позовної давності із посиланням на доказову базу.

Суд звертає увагу на те, що позивач в порядку вимог ч. 5 ст. 267 ЦК України, в позовній заяві просить поновити строк позовної давності для подання позову до гр. ОСОБА_1 , але не обгрунтовує підстави для поновлення строку, а відтак в частині цих позовних вимог необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивачем пропущено строк позовної давності в три роки, а тому керуючись ч. 3 ст.267 ЦК України, суд приходить до висновку, що у позовних вимогах позивача слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як суд відмовляє у позовній вимозі про стягнення з відповідача заборгованості в користь позивача, а тому судовий збір та витрати на правову допомогу не підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись статтею 23, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У заявленій вимозі Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про поновлення строку позовної давності для подання позову до гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200512596 від 22.04.2016 року - відмовити.

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про стягнення з гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) заборгованість з договором № 200512596 від 22.04.2016 року у загальному розмірі 58 006,03 грн., яка складається з:

1) заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 994,88 грн. ;

2) суми інфляційних втрат 17 684,49 грн.;

3) суми 3% річних 3326,66 грн.,

а також судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу

-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 березня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.