справа № 208/8993/24
№ провадження 2/208/465/25
28 лютого 2025 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Кіблицької М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що 31 серпня 2007 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.11.2016 року по справі № 208/5526/16, шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , було розірвано.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2016 року по справі №208/5525/16-ц, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року по справі № 208/761/18 змінено розмір аліментів, який стягнуто за рішенням суду з відповідача на користь позивачки, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1944,00 грн., однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця і до повноліття доньки, або ж зміни матеріального стану сторін та потреб дитини.

З часу винесення судом вищевказаного рішення відповідач щомісячно справно сплачував аліменти в розмірі 1944,00 грн., не накопичував заборгованість, однак мав мінливий дохід, точного розміру якого неможливо було встановити.

Починаючи з 2018 року ціни на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, канцелярії та інші предмети першої необхідності значно зросли, як і витрати позивачки на утримання доньки ОСОБА_4 в цілому.

Аліментів у розмірі 1944,00 грн. не вистачає для повноцінного забезпечення неповнолітньої дитини.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_5 , а розмір аліментів недостатній для повноцінного життя, позивачка працевлаштована на двох роботах.

Донька ОСОБА_6 навчається у школі та потребує постійного вдосконалення своїх знань, тому позивачка вимушена оплачувати щотижня шкільних репетиторів для навчання з різних предметів для доньки.

Будь-яких інших осіб на утриманні у відповідача немає.

Тому позивач просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 жовтня 2018 року по справі №208/761/18 та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про шлюб, що видане 31 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_7 уклала шлюб 31 серпня 2007 року з ОСОБА_2 , актовий запис №88. Після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с.14).

Від шлюбних відносин у позивача, ОСОБА_1 , та відповідача, ОСОБА_2 , народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 103 (а.с.15).

Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року по справі № 208/5526/16 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.16-17).

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року по справі №208/761/18 змінено розмір аліментів, який стягнуто за рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1944 гривні, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця і до повноліття доньки, або ж зміни матеріального стану сторін та потреб дитини (а.с.19-24).

Відповідно до довідки про склад сім`ї №17, наданої 05 вересня 2024 року Житлово-будівельним кооперативом №29 м.Кам`янське Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

У зв`язку з тим, що розмір аліментів недостатній для повноцінного життя, ОСОБА_1 працевлаштована на двох роботах, що підтверджується довідкою №791 від 12.08.2024 року, наданою Приватним акціонерним товариством «КАМЕТ-СТАЛЬ» та довідкою про доходи від 20.08.2024 року, наданою ФОП « ОСОБА_10 » (а.с.27-28).

З часу ухвалення рішення щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на дитину зросли, що підтверджується випискою з карток ОСОБА_1 , копіями товарних чеків на одяг та фіскальних чеків на товари (а.с.25-26, 29-37).

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривні.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 182, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як роз`яснено до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме в частині зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення їх в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень на користь держави.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 7, 19, 141, 268, 272, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року у справі №208/761/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на стягнення заборгованості зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1944 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп., щомісячно, з твердої грошової суми на стягнення їх в частці з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним судовим рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року у справі №208/761/18.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Похваліта С. М.