Провадження № 2-др/727/17/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Чебан В.М.
при секретарі Бружа В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Головко Ольги Станіславівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття та судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.

14 березня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Головко О.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, відповідно до змісту якої остання просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Вказує, що разом із позовною завою до суду було скеровано договір про надання правничої допомоги від 12.09.2024 року, додаткову угоду №2 від 04.11.2024 року та акт надання послуг від 06.11.2024 року на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом зазначеної цивільної справи.

Стверджує, що витрати на правничу допомогу згідно наданого акту про надання послуг від 06.11.2024 року становлять 6000,00 грн.

На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Представника позивача в судове засідання не з`явилась, однак згідно спрямованої до суду заяви просить суд розглянути вищевказану заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у її відсутність та задовольнити заяву в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги вищевказаної заяви представника позивача про стягнення судових витрат не визнає в повному обсязі. Вважає, що позивач могла скористатися безкоштовною правовою допомогою, якщо їй потрібен був захист. Просить врахувати його фінансові можливості та той факт, що він не ухилявся від своїх батьківських обов`язків та відмовити в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме про часткове стягнення витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2025 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 листопада 2024 року до досягнення дитиною повноліття та судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. (а.с.66-67)

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч.ч.1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що 12 вересня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Головко О.С., було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.11-12).

Відповідно до додаткової угоди №2 від 12.09.2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Головко О.С. визначено порядок оплати юридичних послуг адвокату за надання професійної правничої допомоги, зокрема: попереднє опрацювання матеріалів отримання від клієнта; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; формування позовної заяви 3 год. вартістю 3000,00 грн. Підготовка процесуальних документів по справі 3 год. вартістю 3000,00 грн. (а.с.13).

Згідно з наданим представником позивача акта про прийняття-передачу надання послуг згідно додаткової угоди №2 від 06.11.2024 року (а.с.14), вбачається, що останньою було надано ряд послуг з правової допомоги та відповідно затрачено робочого часу, зокрема: попереднє опрацювання матеріалів отримання від клієнта; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; формування позовної заяви 3 год. вартістю 3000,00 грн. Підготовка процесуальних документів по справі 3 год. вартістю 3000,00 грн.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, суд вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є меншим, ніж зазначено у вищевказаному Договорі про надання правничої допомоги та Актом про прийняття-передачу надання послуг, у зв`язку з тим, що вказані витрати, на думку суду, не відповідають фактично понесеним витратам на правничу допомогу та суперечать критерію розумності їхнього розміру, враховуючи й те, що дана категорія справ є по своїй суті нескладною, практика в аналогічних спорах є стала й зрозуміла.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені в Акті про прийняття-передачу надання послуг (а.с.14) часові затрати, що становлять 6 годин не відповідають фактично понесеним адвокатом затратам.

При цьому, колегія суддів Великої Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказали, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2021 року по справі №873/212/21 вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Проаналізувавши вищевикладене, а також враховуючи незначну складність даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що представником позивача було завищено обсяг затраченого нею часу пов`язаного з представництвом Павлюк Я.С. в суді по зазначеній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

А тому, суд вважає, що зазначену в Додатковій угоді №2 до договору про надання правничої допомоги від 12.09.2024 року (а.с.13) та про прийняття-передачу надання послуг (а.с.14), вартість послуг з правничої допомоги в розмірі 6000,00 гривень необхідно зменшити до 4000,00 гривень.

Водночас, під час розгляду зазначеного клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом був взятий до уваги висновок, що викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року по справі №753/15687/15-ц, відповідно до змісту якого при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Проаналізувавши зазначене, а також враховуючи фактичні обставини справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає необхідною та доведеною компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 4000,00 грн., оскільки саме такий розмір судових витрат, на переконання суду, є доведеним та документально обґрунтованим і відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Підстав для стягнення з відповідача ще 2000,00 грн. - суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., частково задовольнивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Головко Ольги Станіславівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом додаткового рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 25 березня 2025 року.

СУДДЯ: