РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/9112/24

Провадження № 2/712/1705/25

27.03.2025 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шевченко О.П.,

представника позивача адвоката Числовської І. В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою суду від 31.07.2024 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням суду від 07.11.2024 у вказаній справі позов задоволено повністю, ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн 00 коп.

У подальшому 14.01.2025 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 у справі № 712/9112/24.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач не був належним чином повідомлений про судовий розгляд даної справи, судові повістки він не отримував. Відтак відповідач був фактично позбавлений можливості надати суду докази, які спростовують позицію позивача. Про ухвалення судом заочного рішення відповідач дізнався від державного виконавця. Також у заяві зазначено, що відповідач є особою пенсійного віку, позбавлений можливості працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, що стягується на підставі заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання з розгляду заяви на 10 год 00 хв 07.02.2025.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.02.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 07.11.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення дитиною повноліття, скасовано заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він є пенсіонером, посилаючись на скрутне матеріальне становище, погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 5 000 грн 00 коп., щомісячно на кожну дитину.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.12.2014, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.05.2019 видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області).

На підтвердження матеріального стану відповідача позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відповідно до якого, ОСОБА_1 належить DEFIANT DT50QT-13 LOTON мопед 2009 року випуску, SEAT IBIZA хетчбек 2011 року випуску, MERCEDES-BENZ GL 450 універсал 2007 року випуску, FIAT CINQUECENTO хетчбек 2011 року випуску, MERCEDES-BENZ GLЕ 43 AMG універсал 2018 року випуску.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №387624903 від 19.07.2024 за РНОКПП відповідача НОМЕР_3 , ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером: :02:002:0926, площею (га): 0.5409, земельна ділянка з кадастровим номером: :06:021:0014, площею (га): 0.06, житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 69,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем на підтвердження розміру доходів, надано довідку форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 20.12.2024, згідно з якою загальна сума отримуваних доходів за 2024 рік становить 115 907 грн 61 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка підписана Україною 21.02.1990, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини.

У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 141 СК України закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України принципі рівності чоловіка та жінки.

Судом встановлено, що діти виховуються позивачкою і потребують матеріальної допомоги, відповідач має у власності рухоме та нерухоме майно, є засновником юридичної особи, отримує пенсію за віком.

Також, судом враховано, що відповідач у судовому засіданні погодився сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 5 000 грн 00 коп., щомісячно на кожну дитину.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України.

Проаналізувавши здобуті докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ч.2 ст.184 СК України для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн 00 коп., щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір аліментів згідно з відомостями про доходи відповідача, на переконання суду, останній взмозі сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

Частиною першою ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що позовна заява надійшла до суду 30.07.2024. У той же час, згідно з поштовою відміткою на конверті, позивач направила позовну заяву до суду поштою 23.07.2024. Днем подання заяви до суду є день реєстрації позовної заяви у канцелярії суду або день відправлення заяви на адресу суду поштою. Таким чином аліменти належить стягувати з 23.07.2024.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Відтак, враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211 грн 20 грн.

Крім того, позивач у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у сумі 5 000 грн 00 коп.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено Договір про надання правничої допомоги від 28.05.2024, укладений між ОСОБА_2 та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ІРЕНИ ЧИСЛОВСЬКОЇ», відповідно до якого гонорар адвоката за надання послуг встановлено у розмірі 5 000 грн 00 коп.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 23.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська