Справа № 444/3789/24
Провадження № 2/444/215/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

03 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретаря судового засідання Сенько М.-Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовомдо ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов обґрунтовує тим, що за рішенням Жовківського районного суду від 26.03.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 04.08.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 15.07.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 , кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі по 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 11.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка зазначає, що станом на сьогоднішній день донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є повнолітня та проживає окремо від неї.

Також з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на дітей розмір витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значно зріс. Тобто аліментів, які стягуються з відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що становить її у скрутне матеріальне становище.

Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.2020 року у справі №444/385/20 провадження № 2/444/508/2020 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь його матері ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 07.10.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру аліментів на неповнолітню дитину відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін на 04.11.2024 року.

04.11.2024 року судове засідання у справі відкладено на 12.12.2024 року, через неналежне повідомлення відповідача в справі.

12.12.2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із письмовим клопотанням відповідача на 28.01.2025 року.

28.01.2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку із письмовим клопотанням відповідача на 03.03.2025 року.

Позивач в судове засідання не прибула, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечує (арк.спр.20).

Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.2020 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 04.08.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 15.07.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_4 , кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі по 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 11.02.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили 06.08.2020 року (арк. спр. 3-7).

З матеріалів справи встановлено, що у позивачки ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 народилося двоє дітей, а саме: дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час є вже повнолітньою та син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_5 (арк.спр. 8).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , яке видано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 02.07.2014 року, встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 02.07.2014 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 318. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_7 (арк. спр.11).

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених кодексом.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України, обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум дітей від 6 до 18 років 3 196 грн.

Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зміни способу стягнення аліментів, позивач в позові посилається на те, що збільшилися ціни, збільшився прожитковий мінімум на дитину, а тому їй недостатньо коштів для матеріального утримання сина.

Суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є моральним і найважливішим правовим зобов`язанням батьків, яке виникає з моменту народження дітей і до досягнення ними повноліття, а також матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться неповнолітні діти, швидкі темпи зростання цін на одяг та продукти харчування, визнання позову відповідачем, а тому для матеріального забезпечення, забезпечення повноцінного фізичного, духовного та морального розвитку дітей, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи даний спір про зміну способу стягнення розміру аліментів, суд враховує наведені в позовні заяві обставини щодо зміни матеріального стану сторін, та приходить до висновку про те, що належить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, і що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення повноцінного розвитку та належних умов проживання дитини та відповідає гарантованому законом розміру аліментів на дитину, а тому позов належить задовольнити.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання.

Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК, України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, з ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 82, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.2020 року у справі №444/385/20 провадження № 2/444/508/2020 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь його матері ОСОБА_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання даним рішенням законної сили, відкликати виконавчий лист виданий Жовківським районним судом Львівської області на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.2020 року у справі №444/385/20 провадження № 2/444/508/2020 (за наявності).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , місце праці судом не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 10.03.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.