Провадження № 2-о/522/164/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника заявника адвоката Зубко А. О.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України.

Заява мотивована тим, що з 16.09.2012 вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Під час їхнього спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 . Оскільки вона з ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі, реєстрація народження дитини та внесення запису відомостей про батька була здійснена за заявою матері в порядку частини першої статті 135 СК України.

11.03.2022 ОСОБА_3 призвано на військову службу за мобілізацією.

15.09.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання у складі Збройних Сил України.

За життя ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_4 своєю донькою, постійно брав участь у її житті, проте не встиг за життя визнати своє батьківство щодо неї.

Зазначає, що батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 може бути підтверджено за результатами проведення генетично-молекулярної експертизи, призначеної судом, оскільки в КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради зберігається зразок крові трупа ОСОБА_3 .

Указує, що встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 необхідне для оформлення їй частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та відповідних пільг і оформлення спадщини після смерті батька.

Посилаючись на наведене, просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 8660 про народження ОСОБА_4 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 17.09.2013, вказавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Україна, Одеська область, Савранський район, смт Саврань, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком, у графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », ім`я та по батькові дитини залишити без змін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2024 року матеріали справи передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

30.01.2025 від заінтересованої особи ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона проти задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства її загиблого сина ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 не заперечувала.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 зазначила, що її син ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання, у неї крім нього також є донька, яка є повнорідною сестрою загиблого ОСОБА_3 та син від іншого шлюбу. Зазначила, що після смерті ОСОБА_3 вона, а також ОСОБА_2 зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Юридичні факти це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що:

«у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом з заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, оскільки метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 30 червня 2023 року у справі № 490/1819/22 (провадження № 61-7230св23).

Звертаючись до суду із даною заявою ОСОБА_2 просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Метою встановлення такого факту заявник зазначає необхідність оформлення дитині частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та відповідних пільг і оформлення спадщини після смерті батька, як спадкоємицею першої черги за законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності підстав як для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , так і для визнання (підтвердження) за дитиною певного соціально-правового статусу.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

У судовому засіданні 11.02.2025 представник Міністерства оборони України Добров Ю. І. проти вимог заяви ОСОБА_2 заперечував, посилався на те, що враховуючи мету встановлення факту, якою зокрема є доведення права на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та певних пільг, питання щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження у зв`язку з наявністю спору про право. Указував, що батьківство особи повинно доводитися належними доказами, тому, ураховуючи в тому числі подання заявником клопотання про призначення у даній справі генетично-молекулярної експертизи, вважав, що питання щодо батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 повинно вирішуватися в порядку позовного провадження.

Виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За змістом ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, ураховуючи мету звернення заявника із даною заявою, заперечення Міністерства оборони України, суд дійшов до висновку про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у позовному провадженні.

Відтак, заява ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства підлягає залишенню без розгляду з одночасним роз`ясненням заявнику права звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 261, 294, 315, 354 - 355 ЦПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 27.03.2025.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА