РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

відповідача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Афанас`євої Ж.Л.

розглянувши в залі суду у м. Херсон у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Головирцева Максима Михайловича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи за договором підряду,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Галков Максим Олексійович звернувся у вересні 2021 року до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконані роботи за договором підряду, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором підряду №760107336 від 16.02.2021 року у розмірі 1250,00 гривень, інфляційні втрати у розмірі 48,08 гривень, 3% річних у розмірі 23,12 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень та витрати на правничу допомогу 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у якому господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_2 , з метою усунення несправності належного відповідачу смартфону Samsung A705FN/DS на платній основі, що підтверджується квитанцією від 16.02.2021 року. Позивачем було виконано ремонт смартфону в обумовлені з відповідачем строки. Не зважаючи на те, що сторонами було погоджено вартість ремонту смартфону, відповідач отримав належний йому телефон після ремонту без зауважень до неналежної якості виконаних робіт, лише з посиланням на необхідність надання йому прейскуранта вартості послуг сервісного центру, оплату за виконані позивачем ремонтні роботи не здійснив. У зв`язку із зазначеним, з метою захисту свого права на оплату за виконану роботу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 10.11.2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

30.11.2021 року відповідач ознайомився з матеріалами справи, 02.12.2021 року отримав копію позовної заяви з додатками та диском, ухвалою про відкриття провадження та повісткою про виклик до суду, які були направлені відповідачу за адресою реєстрації та повернулися на адресу суду.

Судове засідання, призначене на 22.12.2021 року було відкладено за клопотанням відповідача.

Судове засідання, призначене на 17.02.2022 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Долгополова О.В.

Судове засідання, призначене на 31.03.2022 року не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та тимчасове зупинення роботи Херсонського міського суду Херсонської області.

24.07.2024 року від відповідача надійшло клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції, а у разі неможливості призначити відеоконференцію просив відкласти розгляд справи на іншу дату. У зв`язку із тим, що судом клопотання відповідача було отримане 25.07.2024 року, судове засідання, призначене на 25.07.2024 року було відкладено у зв`язку із відсутністю технічної можливості для проведення відеоконференції. Відповідачу було повторно надано можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Судове засідання, призначене на 30.10.2024 року було відкладено у зв`язку із надходженням клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання.

Судове засідання, призначене на 14.01.2025 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Афанас`євої Ж.Л.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться клопотання представника позивача від 22.12.2021 року про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечували щодо задоволення позовних вимог, відповідач зазначив, що надав телефон позивачу для діагностики, на наступний день йому зателефонували, повідомили, що ремонтні роботи телефону виконано, вказав, що через декілька днів виявив, що телефон знову не працює, звернувся за діагностикою до іншого сервісного центру де йому відремонтували телефон за набагато нижчу ціну, а також виявили, що у сервісному центрі позивача ремонт було виконано не якісно. Представник позивача просила звернути увагу суду на квитанції, які підписували сторони, зазначила, що умови у них не справедливі та написані дрібним шрифтом, крім того, номер квитанції долучений представником позивача до матеріалів справи та номер квитанції виданої відповідачу різняться.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, згідно квитанції №760107336 від 16.02.2021 року виданої сервісним центром «Смарт-плюс» ОСОБА_1 замовив у сервісному центрі «Смарт-плюс» ремонт мобільного телефону Samsung A705FN/DS, S/N 69138 який не заряджається.

У вказаній квитанції №760107336 від 16.02.2021 року містяться загальні правила прийому-видачі техніки СЦ «Смарт-плюс». Правила підписані замовником ОСОБА_1 із зазначенням про ознайомлення та згоду з правилами.

Відповідно до пункту 1 вищезазначених правил, квитанція підтверджує прийом сервісним центром виробу для проведення діагностики, а в разі виявлення дефекту для його ремонту.

Пунктом 2 передбачено, замовник погоджується і не заперечує проти діагностики і подальшого ремонту виробу сервісним центром без безпосередньої участі і/або попереднього повідомлення/погодження з замовником, незалежно від вартості ремонту.

Згідно квитанції №760107336 від 16.02.2021 року ОСОБА_1 отримав мобільний телефон після ремонту про що свідчить його підпис та підпис співробітника сервісного центу «Смарт-плюс».

ОСОБА_2 було направлено лист №7 від 16.03.2021 року ОСОБА_1 у якому останньому було запропоновано у досудовому порядку оплатити рахунок за виконані роботи з ремонту належного відповідачу смартфону Samsung A705FN/DS протягом трьох банківських днів з моменту отримання цього листа. Як убачається із копії поштового повідомлення, лист направлений ОСОБА_1 було повернуто із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Цим листом також відповідачу було направлено Акт здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт) №760107336 від 17.02.2021 року де вартість відновлення конектору підключення міжплатного шлейфу становить 1250 гривень 00 копійок, з боку відповідача акт не підписаний.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи відеозаписи, які були досліджені у судовому засіданні, із матеріалів яких вбачається, що 16.02.2021 року об 11:26 год працівник Сервісного центру перевірив на справність телефон, а саме чи він заряджається, оскільки відповідач до сервісного центру звернувся саме із цим питанням, констатував, що телефон відповідача дійсно не заряджається, роз`яснив відповідачу у чому може бути поломка. 11:31 год у працівником сервісного центру було повідомлено, що вартість оригінальної деталі для ремонту на телефон відповідача становить 1350 грн, а також повідомив те, що після ремонту, у разі, якщо замінена деталь працювати не буде, відповідач має право звернутись до сервісного центру у гарантійний термін 31 день з метою усунення виявлених несправностей.

Також, з матеріалів відеозапису від 17.02.2021 року вбачається, що о 16:19 год відповідач отримав телефон після ремонту, жодних зауважень до ремонту не мав та запитав у працівника сервісного центру, як він може бути впевнений, що виконана робота сервісним центром коштує саме ту вартість, яку йому було названо. Працівником сервісного центру було повідомлено, що роздрукованого прейскуранту у відділі ремонту немає, проте його може бути надано на прохання клієнта.

Із аудіо файлу наданого позивачем до матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідачу було повідомлено та запропоновано прийти до сервісного центру та ознайомитись з прайс-листом наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли та склалися правовідносини у сфері виконання підрядних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Спеціальними видами договору підряду є, зокрема договір побутового підряду (статті 865-874 ЦК України).

Відповідно до с. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 866 договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Договір підряду (побутового підряду) є складним зобов`язанням, оскільки включає як права, так і обов`язки кожної із його сторін (обов`язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, обов`язок замовника оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов`язку підрядником).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За правилами ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк, одностороння відмова від його виконання не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, підрядником було виконано ремонтні роботи, а замовником не було їх оплачено.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено договір побутового підряду згідно якого відповідачем було надано телефон у сервісний центр «Смарт Плюс» для діагностики та ремонту, відповідачу перед початком виконання робіт було повідомлено у чому поломка телефону, вартість ремонтних робіт та можливість гарантійного обслуговування, позивач відповідачу видав квитанцію у якій було зазначено правила прийому-видачі техніки, відповідач зазначену квитанцію без будь-яких зауважень підписав, чим погодився із вказаними умовами, в свою чергу без зауважень до якості роботи, без пояснень причин, взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, зазначивши лише, що він міг передумати щодо ремонту і що він сумнівається у повідомленій працівником сервісного центру ціні за ремонтні роботи, не сплатив вартість виконаних робіт, до того ж, доказів, що ним були виявлені недоліки при прийнятті роботи позивача чи під час гарантійного строку, суду не надав, а свої аргументи представлені під час судового засідання, щодо несправедливих умов зазначених у квитанції, того, що квитанції, яка долучена до матеріалів справи та видана відповідачу різняться, того, що ремонт було виконано неякісно, що нібито було встановлено іншим сервісним центром чи того, що телефон знову перестав працювати суду не надано, тому позовні вимоги є обґрунтований та доведеними, а отже підлягають задоволенню.

Щодо інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем проведено розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних, який було перевірено судом, відповідно до якого:

48,08 грн. - сума інфляційних збитків за період з березня 2021 року по серпень 2021 року: ((101,70:100)х(100,70:100)х(101,30:100)х(100,20:100)х(100,10:100)х(99,80:100)=1.03846583*1250,00).

23,12 грн. - 3% річних за користування коштами з березня 2021 року по серпень 2021 року: (1250,00х3%/365х225).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами позивачем було доведено те, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання щодо оплати ремонту за надану послугу, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому суд прийшов до висновку, що з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача три відсотки річних у розмірі 23,12 грн та інфляційні витрати у розмірі 48,08 грн, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України в межах заявлених позивачем вимог.

Щодо судових витрат.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на зазначене, судом було встановлено, що стороною позивача з метою визначення розміру зазначених витрат не надано, як цього вимагає ч.3 ст.137 ЦПК України, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надано, також, належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесені витрати на правову допомогу ФОА ОСОБА_2 .

Таким чином, вимоги позивача про стягнення витрат із відповідача на правову допомогу у розмірі 5000 грн є такими, що необґрунтовані, а отже не підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за виконанні роботи за договором підряду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за договором підряду №760107336 від 16.02.2021 року у розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 48 (сорок вісім) гривень 08 копійок, 3% річних у розмірі 23 (двадцять три) гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовної заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП не відомо.

Повний текст рішення складено 24.03.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова