ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2344/25 Справа № 185/7578/23 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року в цивільній справі номер 185/7578/23 за скаргою ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксани Сергіївни в частині не зарахування суми в розмірі 417625,68 грн, сплаченої в добровільному порядку у виконавчому провадженні №73211050, заінтересована особа Павлоградський Відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), стягувач ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії Старшого державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксани Сергіївни в частині не зарахування суми в розмірі 417625,68 грн, сплаченої в добровільному порядку у виконавчому провадженні №73211050, заінтересована особа Павлоградський Відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи скаргу вказував, що на примусовому виконанні у Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №73211050, відкрите 03.11.2023 року на підставі виконавчого листа №185/7578/23 від 24.10.2023 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник перераховував аліменти в розмірі 417625,68 грн на утримання дитини добровільно на банківську картку стягувача, а виконавцем вказані суми не були зараховані в рахунок сплати аліментів, а також він не згоден з діями виконавця в тому, що рішення суду відбулося у 2023 році а аліменти стягуються з 2022 року.

Скаржник просив суд:

поновити строк на подачу скарги, врахувавши строк адміністративного оскарження даного виконавчого провадження в органах ВДВС;

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксани Сергіївни в частині не зарахування суми в розмірі 417625,68 грн, сплаченої в добровільному порядку на картковий рахунок Стягувачки в виконавчому провадженні №73211050;

зобов`язати зарахувати старшого державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксану Сергіївну суму в розмірі 417625,68 грн, як сплату аліментів в виконавчому провадженні №73211050.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксани Сергіївни в частині не зарахування суми в розмірі 417625,68 грн, сплаченої в добровільному порядку у виконавчому провадженні №73211050, заінтересована особа Павлоградський Відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_3 , - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився скаржник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №185/7578/23 від 22 листопада 2024 року та прийняти постанову, якою задовольнити вимоги його скарги.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, та винесена при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції не дано правової оцінки всім наданим доказам щодо наявності спору про зарахування коштів, наданих заявником стягувачці як аліменти, не надано правової оцінки додатковим поясненням скаржника від 14.11.2024 року, які були надані з підтверджуючими платіжними документами у відповідь на отримані заперечення стягувача ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в період з 13 листопада 2022 року здійснював перекази коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 в якості аліментів в добровільному порядку, так як інших боргових зобов`язань між боржником та стягувачкою не було.

Вважає, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, стягувач ОСОБА_3 подала до апеляційного суду заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 103, 106, 110).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся осіб.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до інформації з ЄДРСР 13.09.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення по справі №185/7578/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів за минулий час, яким позовні вимоги були задоволені та було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

За вказаним вище рішенням видано виконавчий лист (а.с. 24).

У Павлоградському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №73211050, відкрите 03.11.2023 року на підставі виконавчого листа №185/7578/23, виданого 24.10.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23).

24.07.2024 року у виконавчому провадженні старшим державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксаною Сергіївною було винесено постанову про арешт коштів боржника на загальну суму 335199,54 грн (а.с. 27).

30 липня 2024 року старшим державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Правдун Оксаною Сергіївною було винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 26).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 31.07.2024 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 становить 347883,19 грн (а.с. 31).

У серпні 2024 року до виконавця надійшла заява представника скаржника ОСОБА_2 , в якій представник повідомив про те, що боржник ОСОБА_1 згідно з інформацією від АТ КБ «Приватбанк» переказував кошти на користь стягувача ОСОБА_3 . В період з 13.11.2022 року по 13.03.2024 року було перераховано аліментів в розмірі 417625,68 грн в добровільному порядку (а.с. 32-33).

До матеріалів справи долучено виписку АТ КБ «Приватбанк» про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на користь ОСОБА_3 у загальній сумі 417625,68 грн, а саме: від 13.11.2022 року в розмірі 5025,13 грн, від 24.11.2022 року в розмірі17050,00 грн, від 26.11.2022 року в розмірі 2010,00 грн, від 07.12.2022 року в сумі 3517,59 грн, від 08.12.2022 року в сумі 7286,43 грн, від 19.12.2022 року в сумі 4020,10грн, від 12.01.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 13.01.2023 року в сумі 7537,69грн, від 27.01.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 10.02.2023 року в сумі 3266,33 грн, від 13.02.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 24.02.2023 року в сумі 5778,89 грн, від 22.03.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 27.03.2023 року в сумі 10050,00 грн, від 07.04.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 23.04.2023 року в сумі 57550,00 грн, від 05.05.2023 року в сумі 6633,17 грн, від 09.05.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 08.05.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 23.05.2023 року в сумі 17550,00 грн, від 11.06.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 11.06.2023 року в сумі 2713,57 грн, від 18.06.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 08.07.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 16.07.2023 року в сумі 4924,62 грн, від 19.07.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 08.08.2023 року в сумі 2814,07 грн, від 09.08.2023 року в сумі 5778,89 грн, від 20.08.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 12.09.2023 року в сумі 5829,15 грн, від 23.09.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 04.10.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 11.10.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 28.10.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 10.11.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 03.12.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 07.12.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 23.12.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 08.01.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 25.01.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 11.02.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 13.03.2024 року в сумі 3015,08 грн (а.с. 36).

12.09.2024 року від стягувача ОСОБА_3 до Павлоградського відділу ДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява, в якій зазначено, що кошти в якості аліментів безпосередньо від ОСОБА_1 вона не отримувала станом на 12.09.2024 року, тобто ОСОБА_3 не враховує квитанції на суму 417625,68 грн, як аліменти (а.с. 37).

З відповіді Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що державним виконавцем не був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам згідно з наданими квитанціями боржника в зв`язку з тим, що в квитанціях не зазначено призначення платежу «аліменти», тому вони не були враховані як сплата за виконавчим документом (а.с. 38).

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом статті 71 цього Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником (пункт 2 частина 4 статті 71 Закону).

Судом встановлено, що відповідно до інформації з ЄДРСР 13.09.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено рішення по справі №185/7578/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів за минулий час, яким позовні вимоги були задоволені та було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

У Павлоградському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №73211050, відкрите 03.11.2023 року на підставі виконавчого листа №185/7578/23, виданого 24.10.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 31.07.2024 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 становить 347883,19 грн.

У серпні 2024 року до виконавця надійшла заява представника скаржника ОСОБА_2 , в якій представник повідомив про те, що боржник ОСОБА_1 згідно з інформацією від АТ КБ «Приватбанк» переказував кошти на користь стягувача ОСОБА_3 . В період з 13.11.2022 року по 13.03.2024 року було перераховано аліментів в розмірі 417625,68 грн в добровільному порядку.

До матеріалів справи долучено виписку АТ КБ «Приватбанк» про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів на користь ОСОБА_3 у загальній сумі 417625,68 грн, а саме: від 13.11.2022 року в розмірі 5025,13 грн, від 24.11.2022 року в розмірі17050,00 грн, від 26.11.2022 року в розмірі 2010,00 грн, від 07.12.2022 року в сумі 3517,59 грн, від 08.12.2022 року в сумі 7286,43 грн, від 19.12.2022 року в сумі 4020,10грн, від 12.01.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 13.01.2023 року в сумі 7537,69грн, від 27.01.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 10.02.2023 року в сумі 3266,33 грн, від 13.02.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 24.02.2023 року в сумі 5778,89 грн, від 22.03.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 27.03.2023 року в сумі 10050,00 грн, від 07.04.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 23.04.2023 року в сумі 57550,00 грн, від 05.05.2023 року в сумі 6633,17 грн, від 09.05.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 08.05.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 23.05.2023 року в сумі 17550,00 грн, від 11.06.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 11.06.2023 року в сумі 2713,57 грн, від 18.06.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 08.07.2023 року в сумі 7537,69 грн, від 16.07.2023 року в сумі 4924,62 грн, від 19.07.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 08.08.2023 року в сумі 2814,07 грн, від 09.08.2023 року в сумі 5778,89 грн, від 20.08.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 12.09.2023 року в сумі 5829,15 грн, від 23.09.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 04.10.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 11.10.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 28.10.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 10.11.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 03.12.2023 року в сумі 25050,00 грн, від 07.12.2023 року в сумі 6030,15 грн, від 23.12.2023 року в сумі 5025,13 грн, від 08.01.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 25.01.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 11.02.2024 року в сумі 3015,08 грн, від 13.03.2024 року в сумі 3015,08 грн.

У виписці АТ КБ «Приватбанк», наданій ОСОБА_1 , призначення платежів не зазначено.

12.09.2024 року від стягувача ОСОБА_3 до Павлоградського відділу ДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява, в якій зазначено, що кошти в якості аліментів безпосередньо від ОСОБА_1 вона станом на 12.09.2024 року не отримувала, тобто ОСОБА_3 не враховує квитанції на суму 417625,68 грн, як аліменти.

З відповіді Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що державним виконавцем не був здійснений перерахунок заборгованості по аліментам згідно з наданими квитанціями боржника в зв`язку з тим, що в квитанціях не зазначено призначення платежу «аліменти», тому вони не враховані як сплата за виконавчим документом.

З огляду на наведене, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року в межах доводив та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця в частині не зарахування суми в розмірі 417625,68 грн, сплаченої в добровільному порядку у виконавчому провадженні №73211050, оскільки з наданих скаржником доказів не вбачається, що ним було здійснено сплату саме аліментів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки учасників справи, обставини справи, перевірив їх доводи і заперечення, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: