П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Київ

Справа № 753/12636/24

Провадження: № 22-ц/824/4320/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

секретар Сакалош Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Теслі Степана Миколайовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року, постановлену під головуванням судді Осіпенко Л. М. .

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.

Ухвалою суду від 02.07.2024 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 1/2 частину автомобілю марки Mazda CX-5, 2020 року випуску, чорного кольору, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 , із забороною відчуження.

20.09.2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2024 року у вигляді арешту на 1/2 частину автомобілю. В обґрунтування заяви посилався на те, що 06.07.2024 року відповідачка ОСОБА_1 у ТСЦ 3246 здійснила відчуження вказаного автомобіля на ім`я ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №3246/2024/4736636. Дарницьким відділом ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) 09.08.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 та накладено арешт на вказаний автомобіль. Вважає, що накладення арешту на транспортний засіб, який знаходиться у власності третьої особи не забезпечить виконання судового рішення, у зв`язку з чим ОСОБА_2 було подано клопотання про накладення арешту на інше майно.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2024 року у справі №753/12636/23, провадження № 2-з/753/143/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Скасовано арешт, накладений на 1/2 частину автомобіля марки Mazda CX-5, 2020 року випуску, чорного кольору, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат Тесля С. М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ухвалу суду просив скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 вказував, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, як такий, що придбаний ними в період шлюбу, відчуження належної позивачу частки автомобіля без його згоди є порушенням його прав як співвласника вказаного майна. Також звертає увагу суду на те, що на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову дана цивільна справа про поділ спільного майна подружжя по суті не вирішена, рішення у цій справі судом не ухвалено. За таких обставин, вважає, що суд першої інстанції помилково скасував заходи забезпечення позову, оскільки скасування заходів забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 05лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Сокол Д. В. в інтересах ОСОБА_2 заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважала їх необґрунтованими, зазначила, що наразі автомобіль перебуває у власності третьої особи, а відтак, забезпечення позову на спірний автомобіль не забезпечить виконання судового рішення, у зв`язку з чим, позивачем було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, зазначила, що предметом спору у даній справі є стягнення грошової компенсації вартості частини автомобіля, а не визнання права власності на спірний автомобіль, а накладення арешту на рухоме майно задля обмеження права розпорядження ним третьою особою не забезпечить ефективний захист порушених прав ОСОБА_2 .

Адвокат Винокуров О. В. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, ухвалу суду просив залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, крім того, від адвоката Теслі С. М. в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що йому необхідно підготуватися до іншого судового засідання, яке відбудеться 27.03.2025 року о 12:00.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності скаржника, колегія суддів ураховувала наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях, зокрема, у справах №802/562/18-а, №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто, реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Посилаючись на неможливість прибуття в судове засідання, адвокат Тесля С. М. послався на участь в іншому судовому засіданні, яке призначено 27.03.2025 року о 12:00.

Колегія суддів зазначає, що представник відповідачки повідомлений про розгляд справи заздалегідь, поряд з цим, надав перевагу участі у розгляді іншої справи, яка призначена пізніше. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи ухвалою суду від 02.07.2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 1/2 частину автомобілю марки Mazda CX-5, 2020 року випуску, чорного кольору, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , із забороною відчуження.

Постановою головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачовою К. В. від 09.08.2024 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 та накладено арешт на 1/2 частину автомобілю марки Mazda CX-5, 2020 року випуску, чорного кольору, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 , із забороною відчуження.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 1/6 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., який зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 49572727.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості клопотання ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Із аналізу процесуальних норм які регулюють інститут забезпечення позову слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливо, у разі, коли у ньому відпадає потреба, або відпадають підстави, які зумовили вжиття таких заходів.

Тобто, наведені норми не містять прив`язки ні до стадії, на якій таке клопотання заявляється учасником справи, ні до ухвалення судом рішення у справі.

З матеріалів справи убачається, що на даний час, цивільна справа, в межах якої було вжито заходи забезпечення позову є нерозглянутою.

Обгрунтовуючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що згідно з даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, 06.07.2024 року територіальним сервісним центром №3246 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях здійснено перереєстрацію транспортного засобу Mazda CX-5, 2020 року випуску, VIN НОМЕР_1 , об?єм двигуна 1998 см', на нового власника на підставі укладеного в ІСЦ №3246 договору купівлі-продажу транспортного засобу №3246/2024/4736636.

Вказану обставину було підтверджено і відповідачкою.

Тобто, на час постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову позивачем належним чином доведено, що обставини, які були первинно підставою для вжиття заходів забезпечення позову, відпали, не були відомі суду та не існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, слід наголосити, що предметом спору у даній справі є стягнення грошової компенсації вартості частини автомобіля, а не визнання права власності на спірний автомобіль.

Накладення арешту на рухоме майно задля обмеження права розпорядження ним третьою особою ( ОСОБА_4 ) жодним чином не забезпечить ефективний захист порушених прав ОСОБА_2 та не сприятиме виконанню судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів відмічає, що ухвалою суду від 10.09.2024 року накладено арешт на майно в інший спосіб. Тобто, оскільки заходи забезпечення позову вже реалізовані шляхом накладення арешту на інше майно, необхідність у збереженні попереднього способу забезпечення позову відпала.

Отже, суд діяв відповідно до норм процесуального права, коли скасував заходи забезпечення позову. Підставою для такого рішення став, зокрема, факт відчуження майна - автомобіля, на який був накладений арешт, на момент розгляду клопотання вже був переоформлений на третю особу, що фактично унеможливлювало досягнення мети забезпечення позову.

Суд першої інстанції, розглядаючи порушене питання, дотримався встановлених норм права та врахував інтереси сторін, тому судове рішення є обґрунтованим і правомірним.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 158 ЦПК України, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвалиДарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року року без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката адвоката Теслі Степана Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 березня 2025 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова