Провадження №2-ві/369/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця по справі № 369/20891/24, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. знаходиться вищевказана скарга на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.03.2025 року заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді Скрипник О.Г. визнано необґрунтованою та передано для розгляду іншому судді, який не входить до складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Частиною 7 статті 40 ЦПК України визначено, що вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст.40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Заява представника відповідача про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. обґрунтована недотриманням суддею встановлених законом строків розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Статтями 36, 37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Так, 18.12.2024 року в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. розподілено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Слід зазначити, що з врахуванням недостатньої кількості суддів в Києво-Святошинському районного суді Київської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, існує надмірне навантаження, що створює можливі випадки виходу за межі строків, передбачених законодавством.

Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, розглянувши заяву про відвід судді, з точки зору ст. 36 ЦПК України та в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду, суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності судді, а доводи заявника свідчать лише про надмірне навантаження суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області, а не про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Скрипник О.Г.

Враховуючи викладене, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, оскільки доводи заяви не містять підстав для відводу судді. а відтак заява про відвід необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця по справі № 369/20891/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Козак