Справа № 444/181/25
Провадження № 2/444/631/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності на частини житлового будинку як майна колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування та визнання права власності на частини житлового будинку як майна колишнього колгоспного типу двору членів колишнього колгоспного типу двору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 через представника - адвоката Козакевича Р. В. звернулися в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просять визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 4/7 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/7 частину даного житлового будинку з відповідно частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/7 даного майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 кожним як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом після своєї матері, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спадкоємцем за законом другої черги після смерті свого рідного брата, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після їх смерті, оскільки не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після їх смерті, звернулася протягом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, крім того була зареєстрована та постійно проживала разом із батьком, ОСОБА_5 , та рідним братом, ОСОБА_7 , на день відкриття спадщини, тобто на день їх смерті.

ОСОБА_1 єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також єдиний спадкоємець за законом другої черги після смерті ОСОБА_7 , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Так як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належала на праві власності 1/7 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, враховуючи що кожен з них був одним із семи членів двору станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року та рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору, як наслідок вважають, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 , права власності на 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Крім того просять взяти до уваги, що позивач 1 ОСОБА_1 , позивач 2 ОСОБА_2 , позивач 3 ОСОБА_8 , позивач 4 ОСОБА_9 були членами колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30 червня 1990 року та до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та наведених обставин справи за ними кожним підлягає визнанню право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членами колишнього колгоспного типу двору.

Позивачі вважають, що право власності на житловий будинок підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просять задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 06 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 17 березня 2025 року о 10 год. 30 хв.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник - адвокат Козакевич Р. В. в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак у пункті 6 прохальної частини позовної заяви просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішення справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника позивачів, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 30 березня 1998 року.

Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 17 грудня 1999 року.

Позивач ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 06 листопада 2007 року.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , який виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 21 січня 2015 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , яке видане Новоскварявською сільською радою Львівської області 21 липня 1984 року, вбачається, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_10 змінила на Добрусь внаслідок укладення шлюбу 21 липня 1984 року у Новоскварявській сільській раді із ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21 липня 1984 року було зроблено запис за № 11.

Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було ОСОБА_11 .

Батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_6 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про моє народження серії НОМЕР_6 , яке видане Новоскварявською сільською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області 21 серпня 1964 року.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 , яке видане Новоскварявською сільською радою Кам`янко-Бузького району Львівської області 21 січня 1964 року, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 одружився з ОСОБА_12 у Новоскварявській сільській раді, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 24.01.1964 року було зроблено відповідний запис за № 3. Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_6 було ОСОБА_13 .

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25 березня 2024 року у справі № 444/515/24, провадження № 2/444/448/2024 року, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , а вона відповідно є її матір`ю, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно є внукою ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) площею 0,98 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на який ОСОБА_14 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 031020, виданого Новоскварявською сільською радою 20.05.1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 104, після смерті якої ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину за заповітом, але юридично не оформила.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на земельну частку (пай) площею 1,66 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території колишньої Новоскарявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на який ОСОБА_7 мав на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030993, виданого Новоскварявською сільською радою 08.05.1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 78.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , яке видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 11 жовтня 2007 року, вбачається, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб 11 жовтня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11 жовтня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 3583.

Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_17 .

Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_3 було ОСОБА_18 .

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 , яке видане Великопільською сільською радою Яворівського району Львівської області 28 листопада 2014 року, вбачається, що ОСОБА_19 та ОСОБА_20 зареєстрували шлюб 28 листопада 2014 року у Великопільській сільській раді Яворівського району Львівської області, про що 28 листопада 2014 року було складено відповідний актовий запис № 5.

Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_21 .

Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_4 було ОСОБА_18 .

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 1 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області станом на 30.06.1990 року № 132 від 29 лютого 2024 року, стверджується, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта погосподарського обліку 33, станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного двору, станом на 30.06.1990 року головою двору був ОСОБА_5 , 1939 року народження, членами двору: ОСОБА_22 , 1942 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_23 , 1985 року народження, ОСОБА_7 , 1973 року народження, ОСОБА_24 , 1988 року народження.

З виписки з погосподарської книги № 1 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області станом на 15.04.1991 року № 142 від 01 березня 2024 року, стверджується, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта погосподарського обліку 33, станом на 15.04.1991 року належав до колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року головою двору був ОСОБА_5 , 1939 року народження, членами двору: ОСОБА_22 , 1942 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_23 , 1985 року народження, ОСОБА_24 , 1988 року народження, ОСОБА_7 , 1973 року народження.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як будинок, який станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою двору був ОСОБА_5 , а членами двору: ОСОБА_22 , 1942 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, ОСОБА_2 , 1961 року народження, ОСОБА_23 , 1985 року народження, ОСОБА_24 , 1988 року народження, ОСОБА_7 , 1973 року народження, які не втратили права на частку в дворі станом на 15 квітня 1991 року, то відповідно кожному з них в будинку (колишньому колгоспному дворі) належала 1/7 частина.

Суд враховує, що ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також ОСОБА_27 та ОСОБА_27 є тотожними іменами.

Батько позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 03 грудня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 , яке видане виконавчим комітетом Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області 03 грудня 2018 року.

Мати позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 10 травня 2023 року було складено відповідний актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 , яке видане старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 10 травня 2023 року.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 , яке видане Новоскварявською сільською радою 14 липня 1973 року, вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що в книзі реєстрації актів про народження 14 липня 1973 року було зроблено запис за № 36. Його батьком є ОСОБА_5 , матір`ю- ОСОБА_6 .

Як наслідок ОСОБА_7 є рідним братом ОСОБА_28 .

Рідний брат ОСОБА_29 , ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 11 жовтня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_14 , яке видане старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 жовтня 2022 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне їм майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, який 28 листопада 2018 року посвідчений Лазарович Любою Іванівною, секретарем Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 59, вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заповіту, який 07 лютого 2023 року посвідчений Струс Степаном Дмитровичем, старостою Новоскварявського старостинського округу № 11 та зареєстровано в реєстрі за № 11-3, вбачається, що ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповів своїй дочці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заповіт заповідачем не змінено, не скасовано, нікому іншому не заповідався, що підтверджується записом старости Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. від 24 травня 2023 року.

Тобто позивач 1 ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З довідки № 505, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_7 , 1973 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Жовківській міській раді Львівського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_7 також і нотаріусом.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як заповіт від імені ОСОБА_7 не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі не перебував, тобто дружини не мав, дітей також.

Батько ОСОБА_7 ОСОБА_5 , помер ще до смерті сина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати ОСОБА_7 , ОСОБА_6 як спадкоємець за законом першої черги спадщини після його смерті спадщини не прийняла.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи відсутність спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_7 , які б прийняли спадщину, ОСОБА_1 як рідна сестра ОСОБА_7 має право на спадкування після його смерті як спадкоємець за законом другої черги.

З довідки № 506, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_5 , 1939 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області.

Викладеним у довідці № 487, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_7 , 1973 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області.

З довідки № 141, яка видана 29 лютого 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_6 , 1942 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Викладеним у довідці № 504, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_1 , 1964 року народження, рідна дочка ОСОБА_5 , 1939 року народження, була зареєстрована і постійно проживала разом із батьком, ОСОБА_5 , 1939 року народження, до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області, та вели спільне господарство.

З довідки № 486, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 , 1964 року народження, рідна сестра ОСОБА_7 , була зареєстрована і постійно проживала разом із братом, ОСОБА_7 , 1973 року народження, до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_1 , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області, та вели спільне господарство.

Викладеним у довідці № 503, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_5 , 1939 року народження, до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області, разом з сином, ОСОБА_7 , 1973 року народження, дочкою, ОСОБА_1 , 1964 року народження, зятем, ОСОБА_2 , 1961 року народження, онукою, ОСОБА_4 , 1988 року народження, правнукою, ОСОБА_30 , 2015 року народження, правнукою, ОСОБА_31 , 2016 року народження.

З довідки № 488, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на 10 жовтня 2022 року, на день смерті ОСОБА_7 , 1973 року народження, в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області, були зареєстровані: сестра, ОСОБА_1 , 1964 року народження, швагро, ОСОБА_2 , 1961 року народження, племінниця, ОСОБА_4 , 1988 року народження, племінниці дочка, ОСОБА_32 , 2015 року народження, племінниці дочка, ОСОБА_33 , 2016 року народження.

Тобто мати ОСОБА_7 не прийняла спадщини за законом після смерті свого сина, оскільки не була зареєстрована та постійно не проживала разом із ним на день його смерті, так як була зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 .

Як наслідок спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 прийняла його рідна сестра як спадкоємець за законом другої черги.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного постійного проживання із спадкодавцями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 немає.

З довідки № 499, яка видана 24 листопада 2023 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на день смерті, ОСОБА_6 , 1942 року народження, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 , в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала одна ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_12 , в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_13 , та в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме 25 травня 2023 року, звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину. Протягом цього строку вона не відмовлялася від прийняття спадщини.

Тобто ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого батька, ОСОБА_5 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним на день його смерті, не відмовилася у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, а також враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини.

Також ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за законом другої черги після смерті свого рідного брата, ОСОБА_34 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з ним на день його смерті, не відмовилася у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, а також враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини.

Крім того ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_6 , враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини.

Внаслідок звернення ОСОБА_1 у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області були відкрито 23 травня 2019 року спадкову справу № 198/2019 після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56260144 від 23 травня 2019 року, 29 грудня 2022 року було відкрито спадкову справу № 381/2022 після смерті ОСОБА_7 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71064572 від 29 грудня 2022 року, 25 травня 2023 року відкрито спадкову справу № 189/2023 після смерті ОСОБА_6 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72599753 від 25 травня 2023 року.

Факт прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5 підтверджується виданими їй 13 грудня 2019 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, а саме серії НОВ № 602227, яке зареєстроване в реєстрі за № 1576, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,3681 га, що розташована в АДРЕСА_1 , наданої для ведення особистого селянського господарства, та належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 23 лютого 2001 року серії НОМЕР_15 , зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів; 2) серії НОВ № 602228, яке зареєстроване в реєстрі за № 1577, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована в АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 23 лютого 2001 року серії I-ЛВ № 057346, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних атків за № 26, кадастровий номер землі :01:012:0025; 3) серії НОВ № 602229, яке зареєстроване в реєстрі за № 1578, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,4889 га, що розташована на території Новоскварявської сільської ради, урочище «Огірник», Жовківського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі розпорядження Жовківської райдержадміністрації Львівської області від 07 грудня 2012 року за № 938, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 23 жовтня 2019 року за № 33897856, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227, кадастровий номер землі :14:000:0002.

Факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 підтверджується виданим їй 17 листопада 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НСР № 238323, яке зареєстровано в реєстрі за № 1363, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з автомобіля фабричної марки ВАЗ 21033, 1980 року випуску, номер шасі/кузова, рами/ НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , зареєстрованого 03 травня 2001 року у ТСЦ 4646, що знаходиться на обліку там же.

Крім того факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 та після смерті ОСОБА_7 підтверджується також рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 25 березня 2024 року у справі № 444/515/24, провадження № 2/444/448/2024 року, яке набрало законної сили, згідно якого визнано за ОСОБА_1 право на земельні частки (паї).

Однак постановою № 1496/01-16 від 13 серпня 2019 року Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області відмовила мені, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що мною не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З довідки № 197, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 15 січня 2024 року, вбачається, що станом на 31.12.2012 року, в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилась.

Суд враховує, що правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутній, оскільки право власності на даний будинок зареєстроване не було.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовлених Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», а також з довідки-характеристики № 198, яка видана 15 січня 2024 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що рік побудови житлового будинку 1984, загальна площа житлового будинку 107,0 м. кв., житлова площа 66,1 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, площею 13,3 м.кв., кухня, площею 13,1 м. кв., веранда, площею 14,5 м. кв., разом допоміжна площа 40,9 м. кв.

При будинку є господарські будівлі: сарай, гараж, господарська будівля з літньою кухнею, та споруди: огорожа.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом після своєї матері, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спадкоємцем за законом другої черги після смерті свого рідного брата, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після їх смерті, оскільки не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після їх смерті, звернулася протягом шестимісячного строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, крім того була зареєстрована та постійно проживала разом із батьком, ОСОБА_5 , та рідним братом, ОСОБА_7 , на день відкриття спадщини, тобто на день їх смерті.

ОСОБА_1 єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також єдиний спадкоємець за законом другої черги після смерті ОСОБА_7 , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено.

Так як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належала на праві власності 1/7 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, враховуючи що кожен з них був одним із семи членів двору станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року та рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору, а тому право ОСОБА_1 на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок вважаємо, що є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 , права власності на 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, з яких право власності на 1/7 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того позивач 1 ОСОБА_1 , позивач 2 ОСОБА_2 , позивач 3 ОСОБА_8 , позивач 4 ОСОБА_9 були членами колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30 червня 1990 року та до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за ними кожним підлягає визнанню право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членами колишнього колгоспного типу двору.

Як наслідок сумарно за ОСОБА_1 підлягає визнанню право власності на 4/7 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право власності позивачів на житловий будинок підлягає захисту в судовому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , право власності на 4/7 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/7 частину даного житлового будинку з відповідно частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/7 даного майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/7 частину даного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_19 , як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_20 , як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_21 , як членом колишнього колгоспного типу двору право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 107,0 м2, житловою площею 66,1 м2, допоміжна площа 40,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.