ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 березня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6182/24

Головуючий у першій інстанції - Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/679/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року (проголошено о 12:49, повний текст складено 16.01.2025) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на його користь аліментів на його утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення строку навчання, до 30.06.2027 включно. Просив відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є студентом 1-го курсу Національного університету «Чернігівська політехніка», денної форми навчання, термін навчання - з 01.09.2023 по 30.06.2027. У зв`язку із навчанням, відсутністю джерела доходу, він не може забезпечити у повному обсязі свої потреби, пов`язані з придбанням всього необхідного для студента навчального закладу, у тому числі, не має можливості забезпечити свої витрати на відпочинок, духовний, розумовий та соціальний розвиток на належному рівні.

Зазначав, що з батьком спілкується рідко, зазвичай засобами телефонного зв`язку. Допомога, яку він надає є нерегулярною і недостатньою для оплати витрат, пов`язаних з навчанням, забезпеченням витрат на додаткові курси, розумовий та соціальний розвиток, відпочинок тощо.

Звертав увагу суду на те, що відповідач є працездатною особою та офіційно працевлаштований. Отримує дохід від ПАТ «УКРОПТБАКАЛІЯ» та у Військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, має можливість надавати допомогу на утримання на період навчання.

Наголошував, що окрім навчання він додатково займається в музичній школі, ходить на приватні курси з англійської мови та відвідує тренажерну залу, всі вищезазначені заняття потребують значних витрат. У зв`язку з денною формою навчання, працювати та нести витрати на своє утримання не має можливості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.01.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання в Національному університеті «Чернігівська політехніка» до 30.06.2027, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 30.04.2024.

У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 691,84 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, збільшивши визначений судом розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 1/7 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), посилаючись на його незаконність, прийняття з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що зменшуючи розмір аліментів суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_2 окрім служби у Військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще отримує дохід і від ПАТ «УКРОПТБАКАЛІЯ».

Заявник зазначає, що відповідач відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти в розмірі, який він просив, звертаючись до суду з позовом, не надав.

Наголошує, що доказів на підтвердження факту утримання і допомоги батькам ОСОБА_2 не надав, як і доказів того, що непрацездатні батьки дійсно потребують матеріальної допомоги та не можуть самі себе забезпечити.

Указує, що суд першої інстанції не надав оцінки тому, що більшу частину витрат по його утриманню несе мати ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване, таке що ухвалено при повному та всебічному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Відповідач звертає увагу суду на те, що син навчається за місцем свого проживання у місті Чернігові в навчально-науковому інституті електронних та інформаційних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» на денній формі, за рахунок бюджетних коштів, що виключає в свою чергу додаткові витрати, пов`язані з наймом житла та оплату за навчання.

Зазначає, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а тому несе витрати пов`язані з військовою службою.

Наголошує, що він отримує грошове забезпечення в середньому по 107 000 грн в місяць, а отже визначення розміру аліментів в розмірі 1/7 частини всіх видів його заробітку буде становити в середньому 15 000 грн в місяць, що в декілька разів перевищує прожитковий мінімум, який станом на 01.01.2025 становить 3 028 грн, а також мінімальну заробітну плату, яка згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік» становить 8 000 грн.

Указує, що з копій платіжних інструкцій про перерахунок коштів, які містяться в матеріалах справи, можливо дійти висновку, що сума матеріальної допомоги, яку надає мати ОСОБА_3 сину, в середньому становить 8 000 грн на місяць, інших доказів про надання додаткової матеріальної допомоги матеріали справи не містять, як і доказів про дохід матері позивача для його співставлення з доходами батька.

Уважає, що відвідування тренажерної зали не є витратами у розумінні стягнення аліментів у зв`язку з навчанням.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, врахувавши матеріальне становище відповідача, наявність у нього непрацездатних батьків, а також те, що позивач продовжує навчання на денній формі і хоча за рахунок коштів державного бюджету, однак потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати, уважав можливим стягуват аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання до 30.06.2027, але не більше як до досягнення ним 23 років.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.10.2017 (справа №750/7538/17) розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 11.11.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №2112 (а.с. 10).

З інформації про виконавче провадження №54670356 від 15.04.2024 вбачається, що на підставі судового наказу від 21.08.2017 №2-н/750/539/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягувалися аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-15).

01.09.2023 ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_3 ) уклав з Національним університетом «Чернігівська політехніка» договір про навчання в Національному університеті «Чернігівська політехніка» №545, предметом якого є навчання в університеті. Відповідно до п. 3.1 фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків державного бюджету (а.с. 7).

Відповідно до довідки Національного університету «Чернігівська політехніка» №900-23/364 від 10.04.2024 ОСОБА_1 дійсно навчається на І курсі навчально-наукового інституту електронних та інформаційних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», форма навчання - денна. Початок навчання 01.09.2023, закінчення навчання 30.06.2027 (а.с. 8).

На підтвердження факту надання матеріальної допомоги матір`ю - ОСОБА_3 , позивачем надано:

- платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» про переказ власних коштів ОСОБА_3 ОСОБА_1 від 12.01.2024, 13.01.2024, 19.01.2024, 30.01.2024 на загальну суму 8 168 грн (а.с.23-26);

- платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» про переказ власних коштів ОСОБА_3 ОСОБА_1 від 06.02.2024, 14.02.2024, 17.02.2024, 24.02.2024, 27.02.2024 на загальну суму 8 000 грн (а.с.27-31);

- платіжні інструкції АТ КБ «ПриватБанк» про переказ власних коштів ОСОБА_3 ОСОБА_1 від 04.03.2024, 12.03.2024, 14.03.2024, 18.03.2024, 23.03.2024 на загальну суму 5 100 грн (а.с.32-36);

- фіскальний чек ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» від 06.09.2023 на суму 39999 грн про купівлю ноутбука ASUS TUF Dash F15 FX517ZC-HN098, гарантійний талон №5630 на зазначений ноутбук та акт прийому товару на діагностику № РОЗ40032881 від 05.02.2024, з якого вбачається, що замовником є ОСОБА_3 (а.с. 17, 19, 20);

- фіскальний чек ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» від 16.10.2023 на суму 3399 грн про купівлю БФП Canon PixmaTS 3340, WiFi (3771C007AA/3771C007BA) (а.с.18).

Також заявником надано квитанції АТ «Універсал банк» від 22.01.2024 на суму 2 160 грн, 19.02.2024 на суму 2 250 грн, 18.03.2024 на суму 2 250 грн про оплату ним тренажерної зали (а.с. 37-39).

Відповідач ОСОБА_2 є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 21.11.2015 (а.с.69).

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 29.03.2022 №131 ОСОБА_2 , 1983 р.н., призваний відповідно до указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» до військової частини НОМЕР_4 з 24.02.2022 (а.с. 67).

Відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 від 20.06.2023 №3115 та від 15.10.2024 №8460 старший солдат ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.04.2023 по теперішній час (а.с. 68, 96).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2024 №3682 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України старший солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 18.11.2023 по 08.01.2024, з 21.01.2024 по 09.03.2024, з 22.03.2024 по 03.04.2024, з 20.05.2024 по 21.05.2024, з 26.05.2024 по 26.05.2024, з 28.05.2024 по 28.05.2024, з 30.05.2024 по 30.05.2024, з 01.06.2024 по 18.07.2024, з 29.07.2024 по 29.07.2024, з 01.08.2024 по 14.08.2024, з 20.08.2024 по 20.08.2024, з 22.08.2024 по 22.08.2024, з 24.08.2024 по 24.08.2024, з 27.08.2024 по 31.08.2024 безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районі та період здійснення зазначених заходів в с. Серебрянка Бахмутського району Донецької області, с. Нью-Йорк Бахмутського району Донецької області, м. Торецьк Бахмутського району Донецької області (а.с. 97).

Згідно із копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 його батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 70).

Відповідно до копій пенсійних посвідчень № НОМЕР_6 від 25.02.2011 та № від 20.09.2012 батьки відповідача є пенсіонерами, вид пенсії - за віком (а.с. 71, 74).

З копій виписки № 9201 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та виписки-епікризу № 12191 з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення для хворих з порушенням мозкового кровообігу, виданих Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради, слідує, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 01 травня 2024 року до 07 травня 2024 року та з 16 липня 2024 року до 26 липня 2024 року (а.с. 72, 73).

Згідно із копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 472289 ОСОБА_5 із 09.01.2024 безтерміново встановлено другу групу інвалідності; рекомендовано соціальний патронаж (регулярна допомога) (а.с. 75).

Копіями виписок із медичної картки стаціонарного хворого № 4587, 8849, 7338 Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» підтверджується також перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні (а.с. 112-115).

Відповідно до відповіді №1186082 від 11.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року отримав дохід від ПрАТ «УКРОПТБАКАЛІЯ» на загальну суму 386 775 грн, від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на загальну суму 1 254 249,75 грн та ТОВ «Геймдев» на суму 10 100 грн.

Згідно з відповіддю №1186674 від 11.03.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_3 з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року складалися з виплачених ТОВ «УКРОПТБАКАЛІЯ» аліментів у січні-квітні 2024 року на загальну суму 25 751,96 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.

За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) є обов`язковою складовою сукупності юридичних фактів, на підставі яких виникає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27.10.1993).

Ураховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, яка може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця на період його навчання.

При цьому, стягуючи з відповідача аліменти у розмірі 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, суд першої інстанції правомірно врахував матеріальне становище відповідача, зокрема розмір його доходів, а також те, що позивач навчається за рахунок коштів державного бюджету.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що мати позивача - ОСОБА_3 надає йому матеріальну допомогу та несе більшу частину витрат на його утримання на правильність висновків суду не впливають. Так, позивачем надано платіжні доручення про переказ йому коштів від матері на суму 8 168 грн у січні 2024 року, 8 000 грн у лютому 2024 року та 5 100 грн у березні 2024 року, проте з огляду на доходи відповідача це не свідчить про те, що саме мати несе більшу частину витрат на його утримання.

Сімейним законодавством України передбачений рівний обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання, а тому суд з огляду на доходи ОСОБА_2 , відсутність доходів у ОСОБА_3 , уважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/7 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача є достатнім та справедливим.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або неправильного застосування норм матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для переоцінки доказів та спростування висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко