ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/56/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

21 березня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шаповалової К.В.

за участю секретаря судового засідання Давидюк В.О.

представника відповідача Чучковської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву представника відповідача адвоката Чучковської Анни Вячеславівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селтік" про зміну дати звільнення у трудовій книжці та стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2025 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/18823/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Селтік" про зміну дати звільнення у трудовій книжці та стягнення заробітної плати, яким позовні вимоги було задоволено частково.

06 березня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва від представника відповідача - адвоката Чучковської А.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно відшкодування витрат понесених відповідачем на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 10 березня 2025 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

У своїй заяві адвокат просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які поніс відповідач у зв`язку з розглядом даної справи, що становить 21 250,00 грн.

У судове засідання призначене на 21 березня 2025 року з`явилася представник відповідача - адвокат Чучковська А.В., позивач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Адвокат Чучковська А.В. заяву про стягнення із позивача витрат понесених відповідачем на правову допомогу, підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, суд доходить наступного висновку.

26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до "Селтік" про стягнення заробітної плати та зміну формулювання запису у трудовій книжці.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково, зобов`язано ТОВ «Селтік» внести зміни до запису № 10 трудової книжки ОСОБА_1 , зазначивши дату його звільнення з ТОВ «Селтік» як «22 липня 2024 року»; стягнуто з ТОВ «Селтік» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за червень та липень 2024 року у розмірі 15503,70 грн та судовий збір у розмірі 1211,20 грн.; стягнуто з ТОВ «Селтік» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу представник відповідача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 21 250, 00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником відповідача у судових засіданнях неодноразово наголошувалося на тому, що у разі часткового задоволення позовних вимог або у разі відмови у задоволенні позовних вимог, стороною відповідача буде подано до суду заяву про стягнення з позивача витрат понесених відповідачем на правову допомогу.

До відзиву на позов представником відповідача було долучено копію ордеру на представництво інтересів ТОВ «Селтік» адвокатом Чучковською А.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та копію договору про надання професійної правничої допомоги № 45 від 10 жовтня 2024 року, укладеного між ТОВ «Селтік» та адвокатським об`єднанням «Чучковських».

До заяви про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу адвокатом відповідача було долучено копію додаткової угоди № 1 до договору № 45 від 10 жовтня 2024 року, копію акту виконаних робіт № 1 від 27 лютого 2025 року.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 45 про надання професійної правової допомоги від 10 жовтня 2024 року, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених даним договором.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що клієнт зобов`язаний сплатити гонорар (винагороду) адвокатському об`єднанню в розмірі та строки окремо погоджені між ними на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що підтвердженням факту надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту є акт виконаних робіт.

Відповідно до положень пункту 1 додаткової угоди № 1 до договору № 45 від 10 жовтня 2024 року, яка була підписана сторонами, вбачається, що сторони домовились, що винагорода (гонорар) адвоката Чучковської А.В. адвокатського об`єднання «Чучковських» щодо надання професійної правничої (правової юридичної) допомоги та представництва інтересів клієнта у цивільній справі №753/18823/24 становить п`ять тисяч гривень за годину роботи адвоката.

Згідно акту приймання-передачі послуг від 27 лютого 2025 року вбачається, що адвокатом були надані клієнту послуги на загальну суму 42 500,00 грн, на які адвокат витратила 8 год. 30 хв., зокрема: складання відзиву - 1 година на суму 5000,00 грн; участь у судових засіданнях - 7 годин на суму 35 000,00 грн; складання заяви про допит свідків - 30 хв. на суму 2500,00 грн.

Отже, адвокатом Чучковською А.В. надано суду докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу на загальну суму 42 500,00 грн.

В той же час адвокат, врахувавши те, що позов було задоволено частково, просить стягнути із позивача половину зазначеної суми у розмірі 21 250,00 грн, яка вирахувана наступним чином: 42500 грн : 2= 21250 грн.

У судовому засіданні адвокат відповідача вказала, що сума витрат на правову допомогу у заявленому розмірі була визначена із врахуванням того, що позивач заявляв 2 позовні вимоги до суду та позов був задоволений частково.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на обсяг фактично наданих представником відповідача послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень з боку позивача щодо поданої заяви про стягнення витрат на правову допомогу, враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, зокрема судом було частково задоволено вимогу позивача про стягнення заробітної плати (15503,70 грн із 39000 грн), суд вважає що стягненню із позивача підлягає сума понесених відповідачем витрат, яка є пропорційною до розміру суми задоволених позовних вимог за вимогою про стягнення заробітної плати, що складає 8447,53 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

заяву адвоката Чучковської Анни Вячеславівни - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селтік» витрати на правову допомогу у розмірі 8447,53 грн.

В іншій частині вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Селтік», 02090, м. Київ, вул. Алматинська, 8, .

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2025 року.

Суддя К.В. Шаповалова