Провадження № 22-ц/812/484/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 березня 2025 року м. Миколаїв

справа № 487/2645/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,

із секретарем - Коростієнко Н.С.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану його представником -

адвокатом Головченком Олександром Андрійовичем,

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 20 січня 2025 року суддею Черенковою Н.П., в приміщенні цього ж суду, (повний текст складено того ж дня), у цивільній справі за позовом

Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

до ОСОБА_1

про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У травні 2020 року АТ «Миколаївобленерго» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 27 480,16 грн вартості необлікованої електричної енергії.

Позивач зазначав, що 22.01.2020 року за адресою кв. АДРЕСА_1 контролерами АТ «Миколаївобленерго», виявлено порушення п.п. 5.5.5 ПРРЕЕ - «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу відкритою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду, що є порушення п.5.5.5 ПРРЕЕ».

На підставі виявленого порушення складено акт № К-5972.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за цією адресою відкрито на ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Комісією з розгляду актів було прийнято рішення та оформлено протоколом від 29.01.2020 року №2950, в якому зазначена інформація про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті якого ним було реально спожито неврахованої електричної енергії на суму 27 480,16 грн.

На момент складання акту про порушення ПРРЕЕ була відкрита спадкова справа та у права спадкування вступив син померлої ОСОБА_1 . Однак особовий рахунок на себе він не переоформив.

Посилаючись на те, що відповідач особисто отримав протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення від 29.01.2020 року та рахунок на сплату боргу, однак станом на 28.04.2020 року збитків не відшкодував, позивач просив про їх стягнення.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність та необґрунтованість. Зазначав, що станом на день проведення перевірки за вказаною адресою не проживав, електричною енергією не користувався; отримав квартиру у власність тільки 04.03.2020 року та тільки 02.07.2020 року уклав з позивачем договір про надання послуг з розподілу електричної енергії, отже саме з цього часу у нього виникли зобов`язання перед надавачем послуг.

Крім того, відповідач вважав недоведеним здійснення самовільного підключення до електроустановок, та того, що підключення відбулося з порушенням схеми обліку, яке, при цьому неможливо було виявити під час контрольного огляду засобів обліку. Також позивачем не доведено хто саме та яким способом здійснив самовільне підключення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2025 рок позов задоволено, з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» стягнуто 27 480,16 грн боргу за необліковану електроенергію та 2 102 грн судових витрат позивача.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеність позовних вимог, які належним чином підтверджуються поясненнями свідків, письмовими доказами, а також відео фіксацією обставин виявлення порушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Головченко О.А., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що зобов`язання ОСОБА_2 перед АТ "Миколаївобленерго" за договором про користування електричною енергією від 29.12.2009 року про надання послуг з електропостачання за адресою АДРЕСА_2 припинились 05.07.2019 року у зв`язку з її смертю.

Спадщина до майна померлої ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте до нотаріальної контори повідомлень про будь-яку заборгованість позивач не подав, тому на час прийняття спадщини спадкова справа не містила інформації про заборгованість.

Між спадкоємцями померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03.03.2020 року було укладено договір про поділ спадкового майна та 04.03.2020 року відповідні права на право спадкування за законом були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Спадкоємець ОСОБА_3 до розгляду справи залучений не був. Оскільки АТ «Миколаївобленерго» не заявляло позовних вимог до нього, то суд повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім цього, розмір спричинених збитків був визначений протоколом №2950 від 29.01.2020 року, отже на час відкриття спадщини - 05.07.2019 року боргу не існувало.

Також апелянт зазначав, що на момент складання акту перевірки 22.01.2020 року ОСОБА_1 не являвся членом сім`ї спадкодавиці, не проживав, не був зареєстрований за адресою, за якою було виявлено правопорушення, а також не був власником цього майна.

Крім зазначеного вище апелянт також посилався на недоведеність факту спричинення збитків та їх розміру.

Засідання обласної комісії АТ «Миколаївобленерго» з розгляду акту про порушення відбувалось за адресою АДРЕСА_3 , а за актом про порушення від 22.01.2020 року повинно було відбуватись за адресою АДРЕСА_4 . За таких обставин є підстави вважати, що присутність ОСОБА_1 на такій комісії не була забезпечена, чим було порушено його права.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначав, що оскільки заборгованість за необліковану електричну енергію за Актом про порушення у розмірі 27 480,16 грн виникла в момент відкриття спадкової справи, то саме ОСОБА_1 , як спадкоємець майна померлої повинен відповідати за виниклими зобов`язаннями.

Посилання апелянта на обов`язок залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки на момент подачі позову -13.05.2020 рок саме ОСОБА_1 був єдиним власником майна відповідно до договору про поділ спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_1 як правонаступник та новий власник майна був запрошений на засідання комісії, яке відбулося 23.01.2020 року. Також за його заявою 29.01.2020 було проведено засідання обласної комісії з розгляду актів про порушення. Обидва протоколи засідань комісій були проведені за участі ОСОБА_1 та підписані ним без зауважень. Заперечень щодо розміру заборогованості та порядок її нарахування ОСОБА_1 не подавав та рішення комісії не оскаржував.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у справі є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 27 480, 16 грн, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини тринадцятої статті 7 ЦПК України у випадках, коли розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягаєє задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 була власницею 1/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок в АДРЕСА_5 (свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Центральної районної ради народних депутатів 04.06.1992 року, зареєстроване КП «ММБТІ» 04.06.1992 року за реєстровим №12119).

22.01.2020 року за адресою кв. АДРЕСА_1 контролерами АТ «Миколаївобленерго», виявлено порушення п.п. 5.5.5 ПРРЕЕ - «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу відкритою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку поза приладом обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду, що є порушення п.5.5.5 ПРРЕЕ».

На підставі виявленого порушення складено акт № К-5972.

На час виявлення порушення особовий рахунок № НОМЕР_1 за цією адресою було відкрито на ОСОБА_2 .

Акт про порушення та схема електропостачання, на якій зафіксовано місце підключення позаоблікової електроустановки без зауважень підписані чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

За правилами п. 8.2.6 ПРРЕЕ 29.01.2020 року Акт № К-5972 був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення, яка була проведена за участю споживача - відповідача у справі ОСОБА_1 . Комісією прийнято рішення та оформлено протоколом №2950, в якому зазначено про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті якого абонентом було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не оплачено електричну енергію на суму 27 480,16 грн.

Протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення від 29.01.2020 року та рахунок на сплату боргу були вручені особисто відповідачу ОСОБА_1 .

03.03.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір про поділ спадкового майна після смерті матері ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М., згідно якого:

- ОСОБА_3 переходить 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_1 переходить 1/10 частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . В цілому цей житловий будинок має наступний опис: житловий будинок, житловою площею 51,3 кв.м., загальною площею 70,1 кв.м., зазначений на плані літ. А-1, до якого прилягають: погріб - літ.Впд; літня кухня - літ. Е; душ - літ.Ф; сарай - літ.Ч; вбиральня - літ.Я; замощення - І; відмостка - ІІ; ворота - №10; ворота - №2; огорожа - №4; хвіртка - №6; огорожа - №7.

Згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М. 04.03.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №219, спадкоємцем 1/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , який зазначений на плані літ. 1А, після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 06.11.2020 року №168/01-16, виданої приватним нотаріусом Дворецькою О.М., 10.12.2019 року ОСОБА_4 відмовився від прийняття усієї спадщини, яка залишилася після смерті його дружини ОСОБА_2 .

Отримавши у спадщину частку у праві спільної часткової власності у житловому будинку АДРЕСА_5 , яка належала його матері та в якій було виявлено порушення ПРРЕЕ, ОСОБА_1 станом на час пред`явлення позову не відшкодував.

Позиція апеляційного суду

Судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 06.07.1999 (надалі ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 122 від 08.02.2006, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (далі Методика), чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Статтею 27 зазначеного Закону України встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику та визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, серед іншого є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

За змістом ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ч.1 ст. 360 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М. 04.03.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №219, відповідач у справі - ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/10 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Отже, прийнявши у спадщину зазначену вище квартиру у будинку АДРЕСА_5 , відповідач ОСОБА_1 успадкував також права та обов`язки спадкодавиці. Тому незалежно від того коли та у який спосіб він отримав свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати його та нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з належним йому майном.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц).

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом не надано.

Також колегія суддів враховує, що будучи обізнаним з 29.01.2020 року про нарахування збитків та особисто отримавши рішення комісії про їх розмір та довідку для оплати, відповідач ОСОБА_1 рішення комісії не оскаржив, а почав заперечувати проти їх розміру та способу нарахування тільки після пред`явлення до нього позовних вимог.

Отже, щодо доводів відповідача ОСОБА_1 про незгоду з нарахуванням та розміром збитків, судом першої інстанції повно та ґрунтовно викладено як правила їх нарахування, так і порядок розрахунку.

При цьому ні відповідач ОСОБА_1 , ні його представник власного контр розрахунку не надали.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно статті 357 ЦПК, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції враховує, крім іншого, й положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ "Гірвісаарі проти Фінляндії", п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та при подачі сторонами апеляційних скарг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції залишається без змін, витрати апелянта, понесені ним при поданні апеляційної скарги, залишаються за його рахунок.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Головченком Олександром Андрійовичем залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.Б.Кушнірова

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 31 березня 2025 року