Провадження № 22-ц/802/385/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.

секретар Власюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2025 року в складі судді Ковтуненка В. В.,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 10.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № _CARD.

Відповідач не виконала умови кредитного договору у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 110 848,51 гривень, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 60 000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками - 50 848,51 гривень.

13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13/10/23, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеним між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором №_CARD від 10.12.2018, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 110 848,51 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором №_CARD від 10.12.2018 в загальному розмірі 110 848,51 грн.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2025 року позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - 110 848,51 гривень заборгованості за договором позики № _CARD від 10 грудня 2018 року, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 60 000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками - 50 848,51 гривень.

Стягнути з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, представник відповідача Підодвірний Т. І. подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять належних доказів укладення між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору №_CARD від 10.12.2018, також відсутні докази надання відповідачу коштів за вказаним кредитним договором. Вказує, що хоча в матеріалах справи і є розписка відповідача про отримання картки № НОМЕР_1 , проте в договорі визначено номер карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Заперечує проти долучення місцевим судом до матеріалів справи додаткових пояснень позивача, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Позивач скористався своїм правом щодо подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 27.03.2025, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно з яким ОСОБА_1 отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 8599 грн., на придбання товару у Продавця на строк до 10.12.2020 та відповідно до п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _САRD від 10.12.2018) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту.

Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних.

Згідно з п.1.3. Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання Товару.

Пунктом 1.5. Кредитного договору визначено, що підписанням Кредитного договору Позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену Законодавством, що захищає права споживачів; 2) Позичальника перед укладенням Кредитного договору ознайомлено із інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладеного Кредитного договору; 3) Позичальник отримав Кредит на сприятливих для нього умовах; Банк надав Позичальнику підписаний зі Сторони Банку оригінальний примірник Кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до Кредитного договору (зокрема, але не виключно, Графік Платежів з Розрахунком загальної вартості Кредиту); 4) З Правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності Позичальника, Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на Офіційному сайті Банку https://www.otpbank.com.ua. у розділі «Кредитування», ознайомлений і згоден, а також зобов`язується належно та неухильно виконувати; примірники Правил кредитування та Тарифів Банку отримав; 5) Послуги Банку пов`язані із видачею Кредиту отримав в повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу Послуг, у тому числі послуг, наданих Банком та оплати Комісійної винагороди за видачу Кредиту відсутні.

З розрахункових документів про придбання відповідачем 10.12.2018 товарів у ТОВ «Комфі Трейд» на загальну суму 9099 грн., зокрема: рахунок-фактури №СФLCK-, видаткової накладної №ЧLCK2-0087, фіскального чеку на суму 9099 грн., вбачається, що кредитні кошти складають 8599 грн., з урахуванням передоплати позичальника 500 грн (розмір власного платежу, пункт 1.1. кредитного договору).

Відповідно до п.2 Кредитного договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № CARD від 10.12.2018, та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, ОСОБА_1 звернулася до АТ «ОТП Банк» з вимогою відкриття карткового рахунку.

Відповідно до п.2.1 Кредитного договору банк відкриває позичальнику поточний(картковий) рахунок № НОМЕР_3 разом із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС СОLD, валюта рахунку гривня. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить: 5% в місяць; розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Заява-Анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку(у розділі «Дебетні та кредитні картки).

Також 10 грудня 2018 року ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту від АТ «ОТП Банк».

Відповідно до додатку №1 до кредитного договору № від 10.12.2018, графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту зазначено детально строк кредиту 24 місяців, загальна вартість кредиту 10405,56грн, щомісячний платіж позичальника становить 434 грн., крім останнього - 423,56грн.

Відповідачем складена розписка в якій вона особистим підписом підтвердив отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк», терміном дії - 09/21, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.06.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором № _САRD від 10.12.2018 в розмірі 110 848,51 гривень, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 60 000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками - 50 848,51 гривень.

До матеріалів справи долучено звіт-рахунок за період з 10.12.2018 по 13.10.2023 відносно ОСОБА_1 , в якому відображено усі операції за картковим рахунком.

13.10.2023 між АТ ОТП Банк та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно з п. 1.1 договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтами і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.

Пунктом 3.1 договору факторингу передбачено, що підписанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором _САRD від 10.12.2018 в сумі 110848,51 грн, з яких: 60000 грн загальна сума боргу по тілу; 50848,51 грн загальна сума боргу по відсотках.

Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором _САRD від 10.12.2018 у розмірі 110848,51 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 110848,51грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у цьому випадку АТ «ОТП Банк».

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент, а саме споживач послуг банку, лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до роз`яснень у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» №12 від 24.10.2008р., перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмету доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

З наданого позивачем до позовної заяви кредитного договору № від 10.12.2018., який укладений між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 вбачається, що кредитний договір є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, і ОСОБА_1 надаються декілька різних видів послуг кредитування.

Відповідно до умов кредитного договору № від 10.12.2018 ОСОБА_1 отримала два типи кредиту одночасно, а саме: відповідно до п. 1 Кредитного договору - кредит у розмірі 8599 грн., на придбання товару у Продавця на строк до 10.12.2020 та відповідно до п. 2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _САRD від 10.12.2018) - кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту.

Заборгованість за п.1 кредитного договору № від 10.12.2018 відповідачем погашена, що не заперечується сторонами.

Позивач ставить питання про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку із користуванням платіжною карткою на підставі п.2 Кредитного договору (Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _CARD від 10.12.2018)

Пунктом 2 кредитного договору «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» регулюється видача позичальнику кредитної картки та її обслуговування. Цим позичальник підтверджує факт приєднання до Публічного договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), що розміщений на Інтернет сайті Банку (https://www.otpbank.com.ua) та на умовах викладених в цьому розділі.

Згідно п.2.1. кредитного договору, заява-Анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, інформаційного листка, тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, визначено умови обслуговування кредитної лінії. За користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору.

Банк відкрив позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_2 із отриманням електронного платіжного засобу у вигляді картки МС GOLD, валюта рахунку гривня.

На підтвердження отримання картки ОСОБА_1 було складено розписку в якій вона своїм підписом підтвердила отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк», терміном дії - 09/21, та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлена. Тобто, відповідач безумовно прийняла пропозицію банку та погодилася з тим, що Анкета-Заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.

Згідно з відомостями звіту-рахунку від 28.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитною лінією.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів укладення між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» кредитного договору № _CARD від 10.12.2018. Також представник відповідача помилково ототожнює поняття «номер картки» та «номер карткового рахунку», оскільки «картковий рахунок» - це поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (Платіжних карток), а «номер картки» - це унікальний набір із 16 цифр, ідентифікатор платіжної картки, а тому ці номери не можуть співпадати.

Доводи відповідача про відсутність в матеріалах справи належних доказів, якими є первинні документи, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо розміру отриманого та погашеного тіла кредиту за кредитним договором.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19).

В матеріалах справи наявний Звіт-рахунок (виписка про рух коштів по рахунку) за період з 10.12.2018 по 13.10.2023, в якому детально зазначено рух коштів на картці відповідача, використання відповідачем коштів з кредитного ліміту, нарахування відсотків та погашення наявної заборгованості. Отже такий документ відображає внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості, а також в ньому деталізовано виникнення боргових зобов`язань.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Звіт-рахунок відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом.

Оскільки суд першої інстанції не постановляв ухвали про залишення поданої з додатковими поясненнями позивача виписки про рух коштів по рахунку, яка є доказом, що стосуються предмета доказування та без якого неможливо встановити повно та всебічно обставини справи, не визнавав зловживання процесуальним правом позивачем подання таких доказів після закінчення підготовчого судового засідання, виписка ( звіт-рахунок) була подана у зв`язку із тим, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказав про недоведеність отримання відповідачем грошових коштів, в апеляційного суду відсутні підстави не брати цей доказ до уваги. Тому посилання в апеляційній скарзі на недотримання строків подання доказів не є тим аргументом, який слугує підставою для скасування рішення суду.

У позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, просив, крім тіла кредиту стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях.

Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.

Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Це відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 23.05.2018 по справі № 910/1238/17.

Пунктом 2.1. Кредитного договору, визначено умови обслуговування кредитної лінії (надалі - Кредит/Кредитна лінія). За користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору (надалі - Інформаційний листок). На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить: 5 % в місяць. На дату укладення Заяви-Анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних. Заява-Анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою (надалі - Правила), Інформаційного листка. Тарифами Банку, які розміщені на Офіційному сайті Банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»).

Тобто, відповідач погодилася у письмовому вигляді з усіма умовами кредитування, зокрема і щодо розміру відсотків.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18, пункти 53,53) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.

Таким чином, в частині вимог про стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, після спливу строку кредитування, який обмежений строком дії картки, слід зазначити, що банк як кредитор позбавлений права нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, після спливу строку кредитування, що відповідає вище наведеному правовому висновку.

Згідно з розпискою, яка підписана ОСОБА_1 , остання отримала картку № НОМЕР_1 з терміном дії 09/21.

Строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки (до вересня 2021 року). У межах цього строку позичальник зобов`язана була повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. З 01.10.2021 право кредитора нараховувати проценти за кредитним договором припинилось.

Отже, підстав для стягнення відсотків, що нараховані банком за період з 01.10.2021 по 05.10.2023, немає, а заявлені позовні вимоги за зазначений період задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування здійснені банком поза межами строку дії кредитної картки.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку не повернуті, розмір заборгованості становить 48116,14 грн. виходячи з такого розрахунку: 344 617,01 грн. (сума коштів які використала ОСОБА_1 ) + 43651,62 грн (проценти за користування кредитом за період з 10.12.2018 по 30.09.2021) - 340152,49 грн. (сума коштів, які відповідач внесла на картковий рахунок).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вимог позивача про стягнення заборгованості в сумі 110848,51грн.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Часиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

13.10.2023 між АТ ОТП Банк та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним договором перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно з п. 1.1 договору факторингу, клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтами і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.

Пунктом 3.1 договору факторингу передбачено, що підписанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором _САRD від 10.12.2018 в сумі 110848,51 грн, з яких: 60000 грн загальна сума боргу по тілу; 50848,51 грн загальна сума боргу по відсотках.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь нового кредитора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № _CARD від 10.12.2018 у розмірі 48116,14 грн.

Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Вирішуючи позов, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи, зокрема, залишив поза увагою умови кредитного договору (строк кредитування), у зв`язку з чим неправильно розрахував розмір заборгованості за процентами, а відтак і за тілом кредиту, що потягло за собою неправильне визначення загальної заборгованості.

Тому рішення суд першої інстанції в частині стягнення кредитної заборгованості необхідно змінити, викласти резолютивну частину рішення в новій редакції.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні з позовом до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у сумі 3028 грн., а при зверненні з апеляційною скаргою відповідач сплатила 4542 грн.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково (43,41 %), то позивач має право на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 1314,45 грн.

Апеляційну скаргу представника відповідача задоволено частково (56,59%), тому з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 2570,32 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384 , 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2025 року в цій справі змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () заборгованість за кредитним договором № _CARD від 10 грудня 2018 року у розмірі 48116,14 грн (сорок вісім тисяч сто шістнадцять гривень чотирнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () 1314,45 витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 2570,32 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: