справа № 370/1826/22
головуючий у суді І інстанції Білоцька Л.В.
провадження № 22-ц/824/4799/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Калетник Марини Юріївни на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Київ) Павліашвілі Каріна Анатоліївна, Міністерство внутрішніх справ України, Міністерство оборони України, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Макарівського районного суду Київської області із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А., у якій просила суд:

визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. щодо відмови у зупиненні виконавчого провадження № НОМЕР_3;

зобов`язати державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. або іншого державного виконавця зупинити виконавче провадження № НОМЕР_3;

стягнути з Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального правління міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 22 422 грн 40 коп., що складаються із судового збору - 2 422 грн 40 коп. та витрат на правову допомогу - 20 000 грн.

стягнути з Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального правління міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 72 708 грн 10 коп., які стягнуто за виконавчим провадженням № НОМЕР_3.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , вони мають двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконанні у головного державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, де стягувачем є ОСОБА_2 .

Відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_1 від 06 березня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступник командира бойової машини - навідник - оператор 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісті 28 лютого 2023 року.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 листопада 2023 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 у зв`язку із з заборгованістю за виконавчим провадженням у розмірі 96 170 грн 66 коп.

14 березня 2024 року представником ОСОБА_1 надіслано до Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області заяву про зупинення виконавчого провадження.

15 березня 2024 року отримано відповідь державного виконавця Павліашвілі К.А. про те, що ОСОБА_1 не є стороною або учасником виконавчого провадження та не має відповідних документів, тому у відділі відсутні правові підстави для надання інформації по виконавчому провадження № НОМЕР_3.

18 березня 2024 року представником ОСОБА_1 повторно надіслано до Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області заяву про зупинення виконавчого провадження.

21 березня 2024 року отримано аналогічну відповідь державного виконавця Павліашвілі К.А. про те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження.

21 березня 2024 року представником ОСОБА_1 надіслано скаргу на дії державного виконавця до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, однак станом на 02 травня 2024 року відповіді отримано не було.

У Законі України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, які є підставою зупинення виконавчого провадження повинен зупинити виконавче провадження. Чинним законодавством не врегульовано, як саме виконавець повинен дізнатися про обставини, а тому у цьому випадку датою повідомлення про обставини, які є підставою зупинення виконавчого провадження була заява про зупинення виконавчого провадження від 14 березня 2024 року, однак державним виконавцем проігноровано інформацію, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі № 370/2923/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 20 грудня 2023 року залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1

04 січня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 зупинено провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Отже, виходячи з матеріалів справи, питання щодо стягнення коштів на повнолітню особу, яка продовжує навчатися не було вирішено, однак державним виконавцем Павліашвілі К.А. 14 листопада 2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Скаржник вважає, що оскільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є повнолітньою особою, а тому стягнення аліментів має бути зупинено до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на користь повнолітньої особи, яка продовжує навчатися.

ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_3 , який вважається зниклим безвісті відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» користується правом члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, і значеному законодавством України, а тому на теперішній час ОСОБА_1 отримує на свою банківську карту заробітну плату військовослужбовця та з якої відбуваються відрахування за виконавчим провадженням № НОМЕР_3.

Вважає твердження виконавця про те, що законна дружина не може повідомити, що її чоловік вважається зниклим безвісті для захисту прав військовослужбовця у виконавчому провадження є абсурдним, адже державний виконавець розуміє, що особа, яка вважається зниклою безвісті самостійно захистити свої права не в змозі, а тому захист її прав гарантується державою та на законодавчому рівні врегульовано питання, хто є близькими родичами та членами сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а отже законна дружина має повне право діяти в інтересах свого чоловіка, який зниклий безвісті.

Також посилалася на те, що на виконанні у Макарівському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) також перебуває виконавче провадження № 71024929, відкрите на підставі Рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року у справі № 370/1826/22 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліментів, яке зупинено державним виконавцем у зв`язку із тим, що відповідно до сповіщення військової частини ОСОБА_3 зник безвісті 28 лютого 2023 року.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення державного виконавця щодо відмови у зупиненні виконавчого провадження прийняте та вчинене відповідно до закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Калетник М.Ю. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Київ) Павліашвілі К.А. або іншого державного виконавця зупинити виконавче провадження № НОМЕР_3.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним у справі доказам.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що підстави для зупинення виконавчого провадження наявні, однак державним виконавцем не вчинено жодної дії.

Від Головного державного виконавця Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Київ) Павліашвілі К.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Калетник М.Ю. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т. ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні, а з огляду на положення статті 372 ЦПК України явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Зважаючи на вимоги частини 9 статті 128, частини 5 статті 130, частини 2 статті 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 21250, виданого 15 грудня 2005 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 42 т. 1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44, 45 т. 1).

Також ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якого є ОСОБА_2 (а.с. 43 т. 1).

Відповідно до сповіщення військової частини НОМЕР_1 від 06 березня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступник командира бойової машини - навідник - оператор 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 зник безвісті 28 лютого 2023 року (а.с. 46 т. 1).

Також сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлено ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 зник безвісті (а.с. 47 т. 1).

14 березня 2024 року представником ОСОБА_1 надіслано до Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області заяву про зупинення виконавчого провадження.

15 березня 2024 року отримано відповідь державного виконавця Павліашвілі К.А. про те, що ОСОБА_1 не є стороною або учасником виконавчого провадження та не має відповідних документів, тому у відділі відсутні правові підстави для надання інформації по виконавчому провадження № НОМЕР_3.

18 березня 2024 року представником ОСОБА_1 повторно надіслано до Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області заяву про зупинення виконавчого провадження.

21 березня 2024 року отримано аналогічну відповідь державного виконавця Павліашвілі К.А. про те, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина 1 статті 15 Закону України № 1404-VIII). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частина 2 статті 15 Закону України № 1404-VIII).

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Сторонами виконавчого провадження № НОМЕР_3 є: ОСОБА_3 (боржник) та ОСОБА_2 (стягувач).

Таким чином ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № НОМЕР_3, а тому не наділена правом заявляти клопотання, у тому числі про зупинення виконавчого провадження, а також правом на оскарження рішення, дії або бездіяльність виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_3.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що законна дружина ОСОБА_1 має повне право діяти в інтересах свого чоловіка, який зник безвісті, то апеляційний суд таке.

Статтею 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено правові наслідки набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Так, частиною 1 указаної статті визначено, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи.

Відповідно до частини 2 цієї статті з моменту внесення даних про особу, зниклу безвісти за особливих обставин, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин над майном такої особи може бути встановлено опіку в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України.

Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти за особливих обставин, приймає виконання цивільних обов`язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах (частина 3 цієї статті).

За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або особи, зниклої безвісти за особливих обставин, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов`язані утримувати (частина 4 цієї статті).

Опіка над майном особи, зниклої безвісти за особливих обставин, встановлюється, здійснюється та припиняється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням положень Закону України «Про нотаріат» (частина 6 цієї статті).

Докази того, що ОСОБА_1 є опікуном над майном ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.

Крім того апеляційний суд зауважує, що постановою головного державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі К.А. від 01 травня 2023 року закінчено виконавче провадження № НОМЕР_3 відповідно до пункту 3 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що боржник зник безвісті (а.с. 188-189 т. 1).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі ґрунтуються на вимогах закону та відповідають обставинам справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калетник Марини Юріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31 березня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська