Провадження №2/751/38/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2025 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Діденко А.О.
при секретарі Бобровник Н.В.
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Встановив:
І. Стислий виклад позиції позивача
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №5152524 від 27.09.2021 у розмірі 41 932,67 грн, а також понесених судових витрат.
Вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено договір №5152524, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 7 100,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання у визначений договором строк. Процента ставка становить 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а стандартна (базова) процентна ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 4.2 договору визначений інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) процентної ставки. Даний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши кредитні кошти, тоді як відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає та проценти за користування не сплачує. Загальний розмір заборгованості становить 41 932,67 грн, з яких 6 887,00 грн за тілом кредиту та 35 045,67 грн за нарахованими процентами. Зазначає, що відповідно до договору №13-01/2022-79, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», та договору №10-03/2023/01, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до останніх перейшло право вимоги до відповідача за вказаним договором.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 11 лютого 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 03.03.2025 розгляд справи відкладався у зв`язку з необхідністю вжиття заходів щодо сповіщення відповідача про розгляд справи.
У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом 26.03.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
27 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит №5152524, за умовами якого останньому надано кредит на суму 7 100,00 грн строком на 30 днів до 27.10.2021 з процентною ставкою 0,01% у день, що становить 21,30 грн, з можливістю пролонгації на пільгових умовах та на стандартних умовах з процентною ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування (а.с.16-20).
Згідно з п. 2.3.1.1 договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість, сплативши комісію та певну частку заборгованості по кредиту. При цьому період продовження на пільгових умовах може складати 3 дні з комісією 3%, 7 днів з комісією 5%, 15 днів з комісією 10% від поточного залишку кредиту, а процентна ставка за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, становлять 0,01% від фактичного залишку кредиту.
Також згідно з п. 2.3.1.2. договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, становлять 5% від фактичного залишку кредиту. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку прологнації на пільгових умовах.
Крім того, відповідно до п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) процентної ставки, передбаченої п. 1.6 договору, тобто 5% у день. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
До вказаного договору додані графік платежів та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовану реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту (а.с.20зв-21).
Також невід`ємною частиною цього договору є Правила надання фінансових кредитів (а.с.23-27), з якими позичальник ознайомився, погодився та які зобов`язався неухильно дотримуватись, про що свідчить пункт 6.3 договору.
З процесу оформлення та розгляду заяви 5152524 вбачається укладення кредитного договору в електронній формі в особистому кабінеті позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН», зокрема: заповнення анкети-заяви на кредит №5152524, в якій вказані особисті відомості ОСОБА_2 , зокрема номер мобільного телефону, та інформація про умови кредиту; проведення автоматичної перевірки та верифікації; погодження кредиту; підписання договору (а.с.22).
У той же день 27.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало ОСОБА_2 на картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 7 100,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС», з яким у ТОВ «МІЛОАН» укладено договір про надання послуг з переказу грошових коштів (а.с.39).
З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеного ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №5152524 станом на дату відступлення права вимоги складала 6 887,00 грн за тілом кредиту та 20 582,97 грн за процентами (а.с.29-30); при цьому 30 днів протягом строку дії договору з 28.09.2021 до 27.10.2021 проценти нараховувались за процентною ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту; з 28.10.2021 до 31.10.2021 відбувалась пролонгація на стандартних умовах за процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту, а у зв`язку зі сплатою 31.10.2021 процентів у розмірі 144 грн, тіла кредиту в розмірі 213 грн та комісії за пролонгацію в розмірі 213 грн з 01.11.2021 до 03.11.2021 відбувалась пролонгація на пільгових умовах за процентною ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту; надалі з 04.11.2021 до 29.12.2021, тобто 56 днів, знову відбувалась пролонгація на стандартних умовах за процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту, а відповідач вже не здійснював оплату тіла кредиту та нарахованих відсотків.
13.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло права грошової вимоги до боржників за договорами про надання фінансових послуг, зокрема до боржника ОСОБА_2 за договором №5152524 від 27.09.2021 на суму 27 469,97 грн, з яких 6 887,00 грн тіло кредиту, 20 582,97 грн проценти (а.с.23-38).
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», вбачається, що станом на 10.03.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором №5152524 від 27.09.2021 складала 41 932,67 грн, з яких 6 887,00 грн заборгованість за основною сумою кредиту, 35 045,67 грн заборгованість за відсотками, з яких 14 462,70 грн нараховані після відступлення права вимоги з 13.01.2022 до 23.02.2022 за процентною ставкою 5% денних (а.с.31).
Надалі 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а останнє набуло право вимог до боржників, зокрема до боржника ОСОБА_2 за договором №5152524 від 27.09.2021 на суму 41 932,67 грн (а.с.6, 39-44).
Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача перед ним станом на 06.12.2024 за договором №5152524 від 27.09.2021 становить 41 932,67 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту 6 887,00 грн, заборгованості за відсотками 35 045,67 грн (а.с.32).
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому статтею 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Вирішуючи даний спір, суд бере до уваги те, що відповідач, всупереч наведеному вище принципу змагальності цивільного судочинства, не надав відзиву із запереченнями щодо заявленого позову. Факт укладення кредитного договору та отримання за договором грошових коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідач не заперечував. Також відповідач не надав будь-яких аргументів і доказів на спростовування позовних вимог та не поставив під сумнів надані позивачем докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором.
Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином виконував кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 2.3.1.1 та 2.3.1.2 договору у зв`язку з продовженням користування кредитними коштами з 28.10.2021 до 31.10.2021 відбувалась пролонгація на стандартних умовах за процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту, а у зв`язку зі сплатою 31.10.2021 процентів у розмірі 144 грн, тіла кредиту в розмірі 213 грн та комісії за пролонгацію в розмірі 213 грн протягом 3 днів з 01.11.2021 до 03.11.2021 відбувалась пролонгація на пільгових умовах за процентною ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту. Надалі з 04.11.2021 до 29.12.2021, що не перевищує 60 днів, відбувалась пролонгація договору на стандартних умовах зі стандартною процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту (а.с.29-30).
Стосовно нарахування процентів після закінчення строку кредитування з 13.01.2022 до 23.02.2022 (а.с.31) суд зазначає, що статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання.
Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
При цьому якщо в договорі позики чи кредитному договорі встановлено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК.
На виконання ч. 2 ст. 625 ЦК України сторони в пункті 4.2 договору встановили інший розмір процентів у разі прострочення позичальником зі сплати заборгованості. Тобто у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання (неповернення кредиту з урахуванням всіх пролонгацій) відповідач зобов`язаний сплатити встановлені п. 1.6 договору проценти (5% у день) від простроченої суми. Таке нарахування не є процентами за користування кредитом, а вважається платою за неправомірне користування чужими грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
При цьому позивачем враховано п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та після введення воєнного стану 5% у день за прострочення виконання грошового зобов`язання з 24 лютого 2022 року не нараховувались.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні всебічно, повно та об`єктивно наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №5152524 від 27.09.2021 в сумі 41 932,67 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6 887,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 35 045,67 грн, з яких 20 582,97 грн нараховані в межах строку кредитування, а 14 462,70 грн нараховані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як плата за неправомірне користування чужими грошовими коштами.
Отже, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню повністю.
V. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн (а.с.45), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 адвокатом Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.11-12) відповідно до затвердженого прайс-листа (а.с.12зв-13) та заявки на надання юридичної допомоги №215 від 01.11.2024 (а.с.14).
Позивач узгодив оплату на користь адвоката 13 000,00 грн за надання правової допомоги, що підтверджується витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 (а.с.15).
При цьому суд звертає увагу на положення пунктів 4.2 та 4.3 договору про надання правової допомоги, відповідно до яких клієнт зобов`язаний оплатити надані послуги після надання відповідного розрахунку для оплати, а факт надання послуг за договором підтверджується актом.
Суд, з урахуванням ціни позову, незначної складності справи про стягнення кредитної заборгованості, яка є малозначною, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт (адвокат участі в судовому засіданні не приймав, а з процесуальних документів по суті справи склав лише позовну заяву), часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (2 години за надання усної консультації та 3 години на складання позову є надмірними для справи незначної складності), враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг. Зокрема, враховуючи типовий характер даної справи, на думку суду, не є раціональним надання юридичної послуги у виді усної консультації тривалістю дві години, а складення позовної заяви, ураховуючи характер справи та обсяг доказів, є співмірним із часовими витратами в обсязі двох годин.
При вирішенні цього питання суд враховує загальні принципи цивільного законодавства, якими, серед інших, є розумність, добросовісність та справедливість (ст. 3 ЦК України), а також принципи цивільного процесу, якими є верховенство права, тобто імперативний правовий принцип, який, серед іншого, захищає сферу особистих майнових прав особи від непропорційного втручання, а також принципи пропорційності цивільного судочинства та змагальності сторін (ст. 10, 11 та 12 ЦПК України відповідно).
Наведене вище є підставою для визначення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 41 932 (сорок одну тисячу дев`ятсот тридцять дві) грн 67 коп. заборгованості за договором №5152524 від 27.09.2021, що складається із заборгованості за тілом кредиту 6 887,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 35 045,67 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати у розмірі 2 422,40 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 7 422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26.03.2025.
Відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Суддя А.О. Діденко