П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Київ

справа № 753/17058/24

провадження № 22-ц/824/2641/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ТОВ «Порше Мобіліті»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 4 вересня 2024 року, постановлену у складі судді Комаревцевої Л.В.,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 50017192 від 14 травня 2019 року, яка становить 177015,21 грн. та складається з: 174674,57 грн. залишок тіла кредиту; 2340,64 грн. нараховані проценти за користування кредитом за травень 2024 року. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW Golf Team 1.4 NSI кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1395 куб.см, рік випуску 2018, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 4 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ТОВ «Порше Мобіліті» подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, виходячи з того, що ухвала суду першої інстанції була постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі, фактичним обставинам справи, а також такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про тотожність підстав та предмета позову у цих двох справах. Зокрема, у цих двох справах різна сума заборгованості, різний період, за який нараховується заборгованість. Таким чином тотожним у цих справах є лише суб`єктний склад, а підстави та предмет позовів є відмінними. Відмовивши у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції фактично позбавив позивача права на судовий захист.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бабенко С.С. подав до суду заяву, в якій просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постановлену ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача ТОВ "Порше Мобіліті" - адвокат Ізвєков В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Пушок С.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року у справі №753/874/23 залишені без задоволення позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави . Рішення суду набрало законної сили.

При розгляді позову у справі № 753/874/23 позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором №50017192 від 14.05.2019, яка станом на 11.01.2023 становить 314 453 грн. 04 коп. та складається з: 36 717,22 грн. - частини кредиту згідно з графіком погашення кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022; 20 047,02 грн. - нарахованих процентів на частину кредиту за період з 16.03.2022 по 31.08.2022; 7 823,73 грн. - частини Додаткового кредиту згідно з графіком погашення кредиту за період з 16.03.2023 по 31.08.2022; 243 466,229 - достроково не поверненої суми кредиту. 6 258,98 грн. відшкодування страхових платежів відповідно до п.5.6 Загальних умов; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором №50017192 від 14.05.2019, яка станом на 11.01.2023 складає 314 453,04 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW Golf Team 1.4 NSI, кузов № НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1 395 куб. см., рік випуску 2018, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

У цій справі позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором №50017192 від 14.05.2019 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» , яка становить 177 015,21 грн. (ціна позову) та складається з: u 174 674,57 грн. - залишок «тіла» кредиту (суми кредиту) згідно графіка погашення кредиту; u 2 340,64 грн - нараховані проценти за користування кредитом (сумою кредиту) за травень 2024 року. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50017192 від 14.05.2019, яка становить 174 674,57 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW Golf Team 1.4 NSI, кузов № НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1 395 куб.см., рік випуску 2018, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що існує рішення Дарницького районного суду м.Києва у справі № 753/874/23 між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Рішення суду набрало законної сили.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Верховного Суду у справі №922/404/19 від 9 липня 2020 року).

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №761/7978/15-ц).

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Наведене узгоджується із висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 (провадження №12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №640/9380/19 (провадження №61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі №428/9280/20 (провадження №61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі №295/983/21 (провадження №61-13906св21).

Отже, для застосування підстави для відмови у відкритті провадження, передбаченої п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, предмета позову, підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі та у справі №753/874/23 співпадають сторони, предмет і підстави позову.

Позивачем у справі є ТОВ «Порше Мобіліті», відповідачем ОСОБА_1 .

Предметом позову в обох справах стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №50017192 від 14 травня 2019 року.

Підставами позовних вимог є невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №50017192 від 14 травня 2019 року в результаті чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню за рахунок заставного майна.

Зважаючи на співпадіння в обох справах сторін, предмету і підстав та беручи до уваги, що на час подачі позивачем даного позову набрало законної сили рішення у справі №753/874/23, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі згідно п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Встановлена цивільним процесуальним законом неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили, яке згідно ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для усіх органів та осіб.

Таке повністю узгоджується із принципом юридичної визначеності, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права і відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності (визначеності), який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів, а сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи (рішення від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/99).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в даній справі підстави та предмет позову не тотожні предмету і підставам позову, в якій було ухвалено рішення, є безпідставними, оскільки зміна суми заборгованості не свідчить про зміну предмета або підстав позову. При цьому, судом враховано, що у справі № 753/874/23 позивач ТОВ «Порше Мобіліті», звернувшись до суду з позовом у січні 2023 року, просив достроково стягнути з відповідача ОСОБА_1 всю суму кредиту з нарахованими процентами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 4 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повна постанова складена 27 березня 2025 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус