Справа № 570/3808/24
Номер провадження 2/570/206/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

представника позивача - адвоката Лук`янчук В.

представника відповідача - Ткачук А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Покликаючись на те, що позивач не погоджується з виконавчим написом, оскільки вважає, що заборгованість за кредитом є меншою, ніж вказано у виконавчому написі; строк виконання зобов`язання ще не настав, то просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача подала заяву про застосування строків позовної давності. Зазначає, що 25.02.2015 року позивачеві було відомо про виконавче провадження, що було відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 23 жовтня 2014 року, реєстровий № 1380, щодо стягнення з ОСОБА_1 за період з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року заборгованості в загальному розмірі 343 315 грн. 89 коп.Строки позовної давності можуть відраховуватися або з часу вчинення виконавчого напису, або з часу, коли позивачеві стало відомо про існування виконавчого напису. Позивачеві стало відомо про існування виконавчого напису 25.02.2015 року. Позивач звернувся до суду 24.07.2024 року. У даній ситуації наявний пропуск трирічного строку позовної давності. У зв`язку з цим представник відповідача подає заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, та просить суд застосувати положення ст. 267 ЦК України.

Представник позивача подала заперечення на заяву про застосування строків позовної давності. Зазначає, що згідно відповіді Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.10.2024 року №70696, за період перебування виконавчого документу на примусовому виконанні боржник ОСОБА_1 до Відділу не звертався, на особистий прийом не приходив, пояснень, заяв, клопотань не подавав. Тому вважає, що немає підстав для задоволення заяви про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача подала додаткові пояснення, та зазначає, що на виконанні перебувало два виконавчих провадження щодо позивача. Дійсно, з одним з них він не знайомився. А згідно повторної відповіді Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач 25.02.2015 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, що було відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 23 жовтня 2014 року, реєстровий № 1380. Тому твердження представника позивача про те, що її довіритель нічого не знав про виконавче провадження, що було відкрите на підставі виконавчого напису, не відповідають дійсності. За наведеного просять суд відмовити у задоволенні позову.

Провадження у справ було відкрито 26.07.2024 року, справа призначалася до розгляду (враховуючи підготовчі судові засідання): 10.09.2024 р., 02.10.2024 р., 06.11.2024 р., 09.12.2024 р., 29.01.2025 р., 06.03.2025 р.

Були заявлені клопотання про забезпечення позову, про долучення письмових доказів, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, які судом задоволені.

Позивач на розгляд справи не з`явився.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Пояснила суду, що 27 березня 2007 року ОСОБА_1 укладено договір іпотеки з Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра». За даними умовами Договору іпотеки, предметом цього договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, в забезпечення виконання зобов`язань громадянина ОСОБА_1 перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки. За цим договором забезпечується виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору від 27.03.2007 року №10/2703/07-1к, з повернення до 19 березня 2027 року кредит у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США; сплати відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99 % річних; сплати можливих штрафних санкцій (штраф, пеня).

Вартість предмету іпотеки складає 168 100 гривень, що в еквіваленті при перерахуванні на долар США по офіційному курсу НАБУ на день укладання договору складає 33 287,12 доларів США (п. 1.2 договору іпотеки).

У відповідності до оскаржуваного виконавчого напису вказано, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» шляхом перерахування в розмірі:

22 274,95 доларів США, еквівалент в гривні становить 262 499,26 (двісті шістдесят дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 26 коп. заборгованість за кредитом;

3816,23 доларів США, еквівалент в гривні становить 44 972,41 (сорок чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дві) гривні 41 коп. заборгованість по сплаті відсотків;

397,38 доларів США, еквівалент в гривні становить 4682,96 (чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 96 коп. пеня за прострочення сплати кредиту;

2500,00 доларів США, еквівалент в гривні становить 29 461,26 (двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 26 коп. штраф за порушення умов кредитного договору;

1700 (одна тисяча сімсот) гривень плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Загальна сума становить 343 315 гривень 89 копійок. Період, за який проводиться стягнення, складає сім років чотири місяці, а саме з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року.

Статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник заперечує, що станом на час вчинення виконавчого напису нотаріусом заборгованість перед стягувачем була безспірною, тобто вона не була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Окрім того, позивач не пропустив строки звернення до суду.

Згідно Договору іпотеки, визначення терміну «строк» - це будь-який строк, визначений у цьому Договорі чи Кредитному договорі. А згідно умов Кредитного договору від 27.03.2007 року, пункт 7.3, сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років. Виконавчий напис був вчинений 23 жовтня 2014 року, до суду позивач звернувся 27.07.2024 року, тобто у межах десяти років. За наведеного відсутні підстави для застосування положень ст. 267 ЦПК України, про що просить представник відповідача. Окрім того, позивач не знайомився з матеріалами виконавчого провадження у 2015 році. Про виконавчий напис йому стало відомо у 2024 році. Тому просить задоволити заявлений позов.

Представник відповідача позов не визнала. Зазначила, що виконавчий напис був вчинений згідно чинного законодавства. Також підтримали заяву про застосування строків позовної давності, але у випадку, коли суд дійде висновку про обґрунтованість і доведеність позову.

При подачі позову позивач залучив до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Кобелєву Анастасію Михайлівну. На виклики суду вона не з`являлася. При розгляді справи було з`ясовано, що приватний нотаріус Кобелєва Анастасія Михайлівна припинила свою діяльність. Тому вона була виключена з учасників процесу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

Позивач уклав з ВАТ КБ «Надра» кредитний договір №10/2703/07-1к від 27.03.2007 року.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Павлюк Т. С. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу 27.03.2007 року (реєстровий № 887).

Зазначене нерухоме майно передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» () на підставі договору іпотеки,

посвідченого 27.03.2007 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Павлюк Т. С. (реєстровий № 890) в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №10/2703/07-1к від 27.03.2007 року.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 23 жовтня 2014 року був вчинений виконавчий напис, реєстровий № 1380, щодо стягнення з ОСОБА_1 22 274,95 доларів США, еквівалент в гривні становить 262 499,26 грн. заборгованість за кредитом; 3816,23 доларів США, еквівалент в гривні становить 44 972,41 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 397,38 доларів США, еквівалент в гривні становить 4682,96 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 2500 доларів США, еквівалент в гривні становить 29 461,26 грн. штраф за порушення умов кредитного договору, 1700 гривень плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума становить 343 315 гривень 89 копійок. Період, за який проводиться стягнення, визначений з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року.

Визначена сума штрафу та пені за період з 29.03.2007 року по 07.07.2014 рік перевищує строк позовної давності (ст. 258 ЦК України).

05 червня 2015 року ПАТ «КБ «НАДРА» ліквідовано.

Відповідно до ухвали Рівненського окружного адміністративного суду №3В/460/22/22 від 27.10.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задоволено, зокрема замінено сторону Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекш» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2024 р., старшим державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шимко Катериною Віталіївною на підставі вищезазначеного виконавчого напису від 23.10.2014, відкрито виконавче провадження ВП №74192933 та накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації такого майна, запропоновано задовольнити вимоги у розмірі, вказаному у виконавчому написі.

Положення законодавства.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем.

Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 754/9711/14-ц та постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Висновки суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню.

Визначена у виконавчому написі грошова сума не може вважатися безспірною. Період, за який проведено стягнення за виконавчим написом нотаріуса, складає сім років чотири місяці, а саме, з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року. Визначена сума штрафу та пені за період з 29.03.2007 року по 07.07.2014 рік перевищує строк позовної давності.

Представник відповідача не надала суду доказів протилежного.

Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позивач не пропустив строки звернення до суду.

За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатися про це порушення) чинники.

Згідно Договору іпотеки 27.03.2007 року, визначення терміну «строк» - це будь-який строк, визначений у цьому Договорі чи Кредитному договорі.

А згідно умов Кредитного договору від 27.03.2007 року, пункт 7.3, сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

Виконавчий напис був вчинений 23 жовтня 2014 року, і стосується виконання умов договорів кредиту та іпотеки.

На думку суду, відносно виконавчого напису також поширюються умови щодо збільшеного строку позовної давності.

В матеріалах справи наявна відповідь Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач 25.02.2015 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, що було відкрите на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 23 жовтня 2014 року, реєстровий № 1380, щодо стягнення з ОСОБА_1 за період з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року заборгованості в загальному розмірі 343 315 грн. 89 коп.

Тобто саме з цього часу позивач дізнався про порушення його прав.

Представник позивача зазначає, що її довіритель цю заяву не писав.

Однак вона не клопотала перед судом про призначення судової почеркознавчої експертизи, висновок якої міг би спростувати чи підтвердити, чи саме позивачем був виконаний текст у заяві від 25.02.2015 року.

Також до суду міг би з`явитися позивач та надати суду особисті пояснення з приводу того, чи дійсно він був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження.

За наведеного у суду немає підстав не брати до уваги лист Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що позивач 25.02.2015 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, що стосувався виконання виконавчого напису нотаріуса.

Десять років минає 25.02.2025 року.

А позивач звернувся до суду 27.07.2024 року, тобто у межах десяти років.

Оскільки суд дійшов висновку про доведеність позову, позивач не пропустив строки звернення до суду, то за наведеного відсутні підстави для застосування положень ст. 267 ЦПК України, про що просить представник відповідача.

Щодо заходів забезпечення позову.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.07.2024 року були вжиті заходи забезпечення позову: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису (реєстровий № 1380) від 23.10.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коболєвою Аллою Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період 27.03.2007 року по 07.07.2014 рік загальну суму в розмірі 343 315, 89 грн. за виконавчим провадженням №74192933, яке здійснюється старшим державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шимко Катериною Віталіївною, до вирішення справи по суті.

Відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Від учасників справи не надходило вмотивоване клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Тому суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову на стадії ухвалення судового рішення.

Судові витрати.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідача на його користь.

Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати.

А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 23 жовтня 2014 року, реєстровий № 1380, щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» з ОСОБА_1 за період з 27.03.2007 року по 07.07.2014 року заборгованості в загальному розмірі 343 315 (триста сорок три тисячі триста п`ятнадцять) грн. 89 коп. - таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (, юридична адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 15 березня 2025 року.