РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/6192/24

провадження у справі № 2/0285/321/25

27 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…..…………...Літвин О. О.,

секретаря……….........................Клечковської М. М.,

з участю:

позивача........................................ ОСОБА_1 ,

відповідачки................................. ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 18.07.1981, від якого неповнолітніх дітей не мають.

Стверджував, що відносини з дружиною не склались, між ними немає взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе.

Позивач в в судовому засіданні наполягав на розлученні, просив задовольнити позов.

Відповідачка не заперечила щодо розлучення, однак зазначила, що у неї з чоловіком не вирішені питання щодо поділу їхнього майна.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.1981, від якого неповнолітніх дітей не мають.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати.

У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає.

Позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач не заперечила.

Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін.

Таким чином, позовні вимоги, зважаючи на їх обґрунтованість, підлягають задоволенню.

Сплачений судовий збір за подання позовної заяви позивач відмовився стягувати з відповідача, про що він зазначив у своєму позові, відтак відшкодування судових витрат у даній справі відсутнє.

Керуючись статтями 76-81, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

зареєстрований 18.07.1981 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області,

актовий запис №211.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя О. О. Літвин