РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5897/24

провадження у справі № 2/0285/392/25

26 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Васильчук Л. Й.,

за участі секретаря судового засідання Букши О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк, в інтересах якого діє представник позивача Ніколенко Вероніка Василівна

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 представник позивача через систему Електронний суд звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (далі - Банк) заборгованість за кредитним договором б/н від 08.02.2013 у розмірі 57246,18 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 08.02.2013 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 01/18, тип Універсальна, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 60000 грн. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем додатково отримані наступні картки: кредитна картка № НОМЕР_2 , строк дії 01/22, тип карта Універсальна Gold. У процесі користування рахунком 05.01.2022 Відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № НОМЕР_3 , строк дії 12/25, тип - карта Універсальна Gold. При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви заборгованість становила 11476,40 грн. Починаючи з 05.01.2022 відсотки нараховувались згідно п. 1,3 у розмірі 40,8%. 16.06.2023 відповідач підписав у системі самообслуговування Приват 24 за допомогою ОТР пароля Додаткову угоду до кредитного договору відповідно до якої сторони узгодили змінити умови кредитного договору, шляхом внесення змін: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних 12,0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших 6 місяців із дати укладення додаткової угоди, із збільшенням до 3% річних починаючи із 7 місяця з дати укладення додаткової угоди до дати погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 16.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 57246,18 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 53021,44 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 4224,74 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь Банку.

Представник позивача в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкликання позовної заяви або відмови від позовних вимог не надав.

Відповідач в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату заборгованості в сумі 1000 грн. Також просив суд розстрочити суму заборгованості, оскільки немає змоги сплатити повністю всю суму.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 08.02.2013 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної вище Анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 60000 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 01/18, тип Універсальна. Згодом відповідачем додатково отримано карту №366891, строк дії 01/22, тип карта Універсальна Gold.

Крім того, в зв`язку зі змінами у законодавстві, впровадженні нормами закону «Про споживче кредитування», 05.01.2022 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту.

16.06.2023 відповідачем підписано Додаткову угоду №SAMDNWFC3_01 до кредитного договору за допомогою ОТП пароля, відповідно до якої сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення змін в заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди; процентна ставка, відсотків річних 12,0%; мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно протягом перших 6 місяців із дати укладення додаткової угоди, із збільшенням до 3% річних починаючи із 7 місяця з дати укладення додаткової угоди до дати погашення кредиту.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Із наданої суду виписки по рахунку позичальника та розрахунку заборгованості судом встановлено, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, проте умови кредитного договору у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим за даними розрахунку виникла заборгованість у розмірі 57246,18 грн., з яких: 53021,44 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4224,74 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи, що відповідачем було фактично отримано та використано надані позивачем грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач не повернув їх в повному обсязі, а також те, що ним 17.01.2025 здійснено платіж в погашення боргу в сумі 1000 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення суми заборгованості в розмірі 56246,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Щодо заяви відповідача про розстрочення суми боргу, у зв`язку з неможливістю сплатити повністю всю суму слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Нормою ч.4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може відстрочити чи розстрочити виконання судового рішення, тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 10, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (ЄДРПОУ 14360570, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.02.2013 у розмірі 56246,18 грн. (п`ятдесят шість двісті сорок шість гривень 18 коп.) та відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо її не було подано;у разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук