Дата документу 27.03.2025
Справа № 334/3271/24
Провадження № 2/334/141/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Мандик М .О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Іваниця О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа Перша запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

19.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Запорізької міської ради та просить визнати за ним право власності в поряду спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача, ОСОБА_2 , який залишив заповіт 04.12.2000 року, яким заповідав все своє майно, що на день смерті буде належати та на що він за законом буде мати право ОСОБА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

Постановою №977/02-31 від 28.07.2023 року нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на вказане майно.

Згідно архівного витягу протоколу №22 засідання виконавчого комітету Врехньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області УРСР від 26.12.1956 року ОСОБА_2 було виділена присадибна ділянка в с. В. Хортиця, площею 700 м кв. для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою:

АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету міської ради трудящих №333 від 30.07.1970 року.

За своє життя батько позивача збудував житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але право власності на вказане нерухоме майно за життя не зареєстрував. Згідно відомостей обліку, що містяться у книзі прописки. ОСОБА_2 постійно проживав за вказаною адресою.

Житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у період 1957-1958 року. У ці роки питання набуття права власності регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право власності громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який на теперішній час втратив чинність. Згідно зі ст. 1 Указу кожен громадянин мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. П. 2 Постанови від 26.08.1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків і відводяться на рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, вказані правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

У судовому засіданні позивач та його представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. 12.06.2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких представник відповідача просить розглядати цивільну справу без участі представника.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 04.12.2000 року державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1 ,

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №977/02-31 від 28.07.2023 року державного нотаріуса Першої запорізької нотаріальної контори Нестеренко О. М., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на вказане майно.

Відповідно до архівного витягу з Протоколу №22 засідання виконавчого комітету Верхньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області УРСР від 26.12.1956 року, ОСОБА_2 на склад сім`ї - 3 особи, виділено присадибну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в селищі В. Хортиця згідно рішення №215 від 26.12.1956 року площею 700 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно протоколу №14 засідання виконавчого комітету Запорізького міської ради депутатів трудящих від 30.07.1970 року п. 13 здійснено перейменування вулиць та провулків АДРЕСА_2 була перейменована на вул. Давидова.

Відповідно до відповіді Державного архіву Запорізької області №05-07/М-350 від 26.02.2025 року, в протоколах засідань виконавчого комітету Верхньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області за період з 1958-1962 роки рішення про встановлення права власності на домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 або ОСОБА_4 відсутнє. Також, архів повідомляє, що акти введення в експлуатацію об`єктів будівництва (житлових будинків), погосподарські книги с. Верхня Хортиця Запорізької області за 1957-1962 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не передавалися.

Відповідно до архівного витягу з Протоколу №24 засідання виконавчого комітету Верхньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області УРСР від 29.12.196 року, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 рада) надано пільги, встановлені ст. 33 Закону по обов`язковому окладному страхуванню громадянам у сумі 2 крб 62 коп.

Згідно відповіді архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області №07-05/06-М/07-02 від 11.02.2025 року на адвокатській запит повідомляє, що інформації щодо видачі ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 виконавчим комітетом Верхньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області УРСР акту введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 чи будь-яких документів щодо оформлення права власності на вказаний житловий будинок, надання копії акту введення в експлуатацію житлового будинку, надання витягу (виписки) з погосподарської книги щодо внесення запису про право власності, архівний відділ повідомляє, що документи виконавчого комітету Верхньохортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області УРСР знаходяться на зберіганні у Державному архіві Запорізької області.

Відповідно до відповіді ПАТ «Запоріжжяобленерго» №35-35/428 від 06.03.2025 року на адвокатській запит, за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутні прямі договірні відносини в частині розподілу електричної енергії. За вище вказаною адресою у програмному розрахунковому комплексі ПАТ «Запоріжжяобленерго» було відкрито особовий рахунок на іншу особу, який закрито у 2021 році.

Згідно відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №246 від 12.02.2025 року інвентаризаційна справа на об`єкт майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 відсутня (не заводилася), надати будь-яку інформацію щодо нерухомого майна за вказаною адресою не виявляється можливим.

Відповідно до відповіді Інспекції Державного архітектурно будівельного контролю Запорізької міської ради №03-10/98 від 14.02.2025 року, починаючи з 30.04.2024 року та станом на сьогоднішній день, будь-які документи декларативного та дозвільного характеру щодо об`єкта будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інспекцією не реєструвалися. Згідно Акта про приймання передавання документації від Державної інспекції архітектури та містобудування до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Запорізької міської ради від 29.04.2024 року №1, документи щодо об`єкта будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Інспекції не передавалося.

Відповідно до відповіді Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 05.03.2025 року, на централізованому зберіганні в Управлінні перебуває паперова картотека заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року. За даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року, виявлено заяви на ім`я

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 05.04.1978 року Заводським РВВС м. Запоріжжя;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 14.04.19748 року Заводським РВВС м. Запоріжжя.

Згідно копій вказаних заяв про видачу паспорта від 14.04.1978 року та 05.04.1978 року ОСОБА_2 мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .

Заяви на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлені.

Згідно з положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Судом встановлено що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на нерухоме майно.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" набрав чинності з 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовідносини щодо будівництва садових будинків і набуття прав на них до 05 серпня 1992 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, а не нормами ЦК України від 16 січня 2003 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Позивачем надано суду технічний паспорт, який виготовлено 25.09.2023 року ФОП ОСОБА_5 , який не містить інформації про рік побудови житлового будинку та інших будівель та споруд.

В ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційна справа на об`єкт майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 відсутня (не заводилася).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки з поданих позивачем доказів судом не встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа Перша запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Запорізька міська рада, , юридична адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд 206;

Третя особа: Перша запорізька державна нотаріальна контора, , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 3.

Суддя: Філіпова І. М.