Справа № 724/168/25
Провадження № 2/724/213/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Ахмедова Р.А.

за участю секретаря судового засідання Сенік М.І.

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Соник Василь Васильович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №11. Спільне життя з відповідачем не склалося. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя. В шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження. Станом на 04.11.2024 року у боржника ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 22069,72 грн. На даний час ОСОБА_2 надалі не сплачує аліменти на утримання дитини.

09.12.2024 року ОСОБА_2 звернулася до Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області із заявою про добровільну відмову від материнства. Разом з цим, ОСОБА_2 зловживає алкоголем та неодноразово перебувала у ЛКНП ЧОНД на стаціонарному лікуванні з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни-хронічний алкоголізм. Відповідачка тривалий час проживає окремо та не підтримує зв`язки зі своєю неповнолітньою дитиною.

Вказує, що відповідачка не бере участі у вихованні доньки, не виявляє щодо дитини материнського піклування та турботи, не піклується про здоров`я, матеріально не підтримує, ніякої допомоги на виховання та розвиток дитині не надає, додаткових витрат по утриманню дитини не несе. Тобто відповідачка жодної участі в житті дитини не бере.

ОСОБА_1 самостійно утримує та виховує доньку.

Враховуючи те, що відповідачка не бере жодної участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить прийняти рішення суду, яким позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Від відповідача ОСОБА_2 , відзиву на позовну заяву не надійшло, але будучи особисто присутня у судового засіданні під час розгляду справи по суті, позов визнала у повному обсязі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 січня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 лютого 2025 року.

03.02.2025 року від представника позивача адвоката Соника В.В. на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів, просить суд долучити до матеріалів справи медичну довідку №19 від 09.01.2025 року.

18.02.2025 року від представника Органу опіки та піклування - начальника відділу-служби у справах дітей Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затверджене рішенням виконавчого комітету Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 05.02.2025 №07-02/25.

19.03.2025 до суду надійшло клопотання начальника відділу-служби у справах дітей Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 вживає зловживає спиртними напоями, не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про доньку, не слідкує за дитиною, матеріально її не забезпечує, дитина її боїться. На даний час донька проживає з ним. Відповідач проживає окремо від нього зі своїми батьками. Просить ОСОБА_2 позбавити батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, суду пояснила, що вона ні морально, ні фізично, ні фінансово не може виховувати дитину. У неї після розлучення з позивачем з донькою склалися дуже напружені стосунки, вона з нею не знаходить спільну мову, і у зв`язку з цим у неї з донькою часті сварки, бійки, донька з нею не хоче проживати. Крім того, вона не може працювати за станом здоров`я та відповідно не може забезпечити дитину всім необхідним для її розвитку. Контакти з дитиною вона намагалася наладити, але у неї не виходить нормально спілкуватися з донькою. Донька їй не дзвонить і вона рахує, що вона не хоче з нею спілкуватися, і вона також до дитини не дзвонить і не спілкується з нею.

Судом, відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, у присутності психолога Бочковецької філії ОЗО «Колінковецький ліцей Топорівської сільської ради» ОСОБА_5 , вислухана думку малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка розповіла, що вона хоче жити з татом, бо тато водить її до школи, купляє їжу, речі. Мама вживає алкоголь, тому вона не хоче з нею проживати. З мамою вона іноді спілкується, мама їй дзвонить, а інколи вона їй дзвонить, мама запитує у неї як у неї справи. Маму вона боїться, бо мама на неї кричить, може її штовхати. Мама проживає окремо від них у бабусі, вона інколи приходить до бабусі. Один раз мама купила їй морозиво, у школу мама не приходить. З татом у неї хороші відносини, тато піклується про неї.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 22.04.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 25.07.2024 року (а.с.9-10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 16.01.2014 року (а.с.4).

Батько дитини, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з Витягу з реєстру територіальної громади (а.с.8, зворот).

Державним виконавцем Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_4 від 24.07.2024 року на підставі виконавчого листа №724/1240/24 від 05.07.2024 року щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 (а.с.13).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 станом на 04.11.2024 року становить 22069,72 грн. (а.с.14).

З заяви ОСОБА_2 від 09 грудня 2024 року про добровільну відмову від материнства вбачається, що через обставини які склалися в житті ОСОБА_2 , вона добровільно і свідомо відмовляється від своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить прийняти добровільну відмову від материнства (а.с.15).

З копії виписок ОКНП ЧОНД вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у ОКНП ЧОНД з діагнозом: розлади психіки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни (а.с.18-20).

З довідки-характеристики №371 виданої Бочковецьким старостинським округом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 23.05.2024 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_1 . На утриманні батька та матері також знаходиться їхня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час проживання зарекомендувала себе задовільно. Скарг та нарікань з боку сусідів, вчителів чи дирекції школи щодо виконання батьківських обов`язків матір`ю не надходило. Були усні скарги від родичів чоловіка про зловживання матір`ю ОСОБА_2 спиртними напоями (а.с.21).

З довідки-характеристики №372 виданої Бочковецьким старостинським округом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 23.05.2024 року на ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. З сусідами проживав в добрих відносинах, працьовитий та ввічливий. На утриманні батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько брав активну учать у вихованні дитини (а.с.22).

З довідки ОКНП Чернівецька обласна психіатрична лікарня №3324 від 02.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в ОКНП ЧОПЛ не звертався (а.с.23).

Згідно із витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серії ВР №002574245 у ОСОБА_1 на території України станом на 07.05.2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.25).

З копії довідки №19 від 09.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває під диспансерним наглядом у лікаря нарколога та сімейного лікаря (а.с.51).

05 лютого 2025 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області було прийнято рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.57).

Висновком Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, діючи в інтересах дитини вважається доцільним позбавлення батьківських прав матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.56).

Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 18 цієї Конвенції наголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, якими у тому числі є ухилення від виконання батьками своїх обов`язків з виховання дитини.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом з батьком. При цьому матір-відповідачка ОСОБА_2 , проживає окремо від дитини, у своїх батьків.

Відповідачка фактично самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток своєї доньки, систематично вживає спиртні напої, що призвело до наслідків розладу психіки та поведінки та перебування її на диспансерному нагляді у лікаря нарколога.

У судовому засідання на питання суду про те, чи є об`єктивні причини щодо невиконання батьківських обов`язків відповідачкою ОСОБА_2 , чи вона усвідомлено це не робить, остання відповіла суду, що вона усвідомлено не хоче виконувати батьківські обов`язки, налагоджувати відносини з дитиною, оскільки не бачить в цьому сенсу. Визнаючи позов про позбавлення її батьківських прав у суді, відповідачка продемонструвала абсолютну байдужість до власної доньки.

Крім того, як встановлено зі слів дитини, відповідачка вчиняла умисні дії фізичного характеру по відношенню до доньки, а саме штовхала її, не цікавиться її навчанням, не забезпечує дитину матеріально.

Ці обставини свідчить про нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, при цьому має місце саме її винна поведінка.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При винесенні рішення у справі судом враховано висновок служби у справах дітей Топорівської сільської ради Дністровського району Чернівецької області про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі.

Зокрема, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області враховано той факт, що відповідачка ОСОБА_2 мотивує свою нездатність до виконання батьківських обов`язків тим, що постійно зловживає спритними напоями та у зв`язку з цим періодично проходить лікування. Свідомо відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Не дослухається до неодноразово проведених з нею бесід щодо неможливості відмови від дитини.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини.

Суд вважає, що позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітьої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде відповідати інтересам останньої, оскільки вона вже втратила психоемоційний зв`язок з матір`ю, в результаті нехтування нею батьківськими обов`язками. На цей час дитина проживає разом з позивачем - батьком ОСОБА_1 , не виявляє бажання проживати з матір`ю- ОСОБА_2 , оскільки остання систематично вживає спиртні напої. Позивач ОСОБА_1 займається вихованням та утриманням малолітньої дитини, відвідує батьківські збори у навчальному закладі, забезпечує їх всім необхідним. Для дитини створені всі належні умови для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля.

Отже, суд вважає, що позивач навів обґрунтовані посилання на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, контактів з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитини, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків.

З урахуванням наведених положень Конституції України, міжнародних нормативно-правових актів, чинного законодавства України та висновків Верховного Суду, які спрямовані на охорону дитинства, та встановлених у цій справі обставин, судом може розцінюватися заявлені позовні вимоги як достатню підставу для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідачка жодних спроб на відновлення відносин з дитиною не робила, незважаючи на неодноразові бесіди з нею з боку членів комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. Це є свідченням про те, що, вона не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини.

За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах.

Розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 152, 155, 164, 165, 169, Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 217-242, 258-259, 268, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, місце знаходження: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Топорівці, вул. Топорівська,60, . Повний текст судового рішення складено 26 березня 2025 року.

Суддя: Р. А. АХМЕДОВ