Справа № 204/7369/22
Провадження № 2-п/204/1/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місце знаходження: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150), в інтересах якого діє представник адвокат Крючкова Марина Володимирівна (адреса знаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4589215 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 8800,00 грн. строком на 30 днів до 06.09.21. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 1,615 в день та застосовується, якщо споживач в межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. 10.09.2021 ОСОБА_3 здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 4765 грн., які зараховані як часткова оплата відсотків за користування кредитом. Надалі відповідач оплату за кредитним договором не здійснював. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 4589215 від 08.08.2021 станом на дату звернення до суду, 15.09.2022 становить 28864 грн., з яких: 8800 грн. - тіло кредиту та 20 064 грн. -нараховані відсотки. 21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 21-06/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги про що було повідомлено відповідача шляхом направлення на його електронну пошту відповідного повідомлення. У зв`язку з чим, представник просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства заборгованість у розмірі 28864 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8800,00 грн., заборгованості за процентами станом на 15.09.22 20064,00 грн., а також витрати судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 07.11.2022, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками (а.с.53).

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в інтересах якого діє представник адвокат Крючкова М.В. до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 28 864,00 грн., а також стягнуто суму сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. (а.с.66-68).

03.06.2024 до суду звернувся представник відповідача адвокат Гуцул М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , із заявою про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 по справі №204/7369/22 та заявою про поновлення строку на подання вказаної заяви (а.с.61-67).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2024 заяву відповідача було задоволено, заочне рішення суду від 26.12.2022 скасовано та справу призначено до нового розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с.106).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.159).

Відповідач ОСОБА_3 після скасування заочного рішення в призначені судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв.

Враховуючи обізнаність відповідача та представників сторін про наявність в провадженні суду даної справи, а також враховуючи заяву про перегляд заочного рішення, в якій висловлено позицію з боку відповідача, щодо пред`явленого позову, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, п.п. 1,2 ч. 3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 08.08.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 4589215, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надав позичальникові кредит у розмірі 8 800 грн. строком на 30 днів до 06.09.2021 зі сплатою відсотків за користування коштами (а.с. 11-16).

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01. 2020 та розміщених на офіційному сайті https://creditplus.ua.

Згідно з п.п. 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8800 грн., строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору (а.с.11).

Знижена процентна ставка 1,615 % в день та застосовується, якщо споживач у межах строку визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п. 1.5.2 договору) (а.с.11 на звортному аркуші).

Згідно з п. 3.1 кредитного договору № 4589215 від 08.08.21 нарахування процентів за кредитним договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (а.с.12).

21.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладеного договором факторингу № 21-06/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набула право грошової вимоги за кредитним договором № 4589215 від 08 .08.2021 укладеним між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_3 (а.с. 26-28).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» відповідача було повідомлено шляхом направлення на адресу електронної пошти, зазначену при укладенні кредитного договору № 4589215 від 08 .08.2021 (а.с. 31).

Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею 205, 207 ЦК України.

Крім того, як вбачається, з матеріалів справи ОСОБА_3 не скористався правом відкликати свою згоду на укладення кредитного договором протягом чотирнадцяти днів відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінстраст Україна» та ОСОБА_4 було укладено електронний договір №45892115 про надання споживчого кредиту, який був підписаний ним за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С756569», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір (а.с. 1512 на зворотному аркуші).

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов наступного висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

А тому, підписання договору ОСОБА_4 , шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що 10.09.2021 відповідачем ОСОБА_4 було здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 4765 грн. (а.с.22).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 р. зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Тому, підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №4589215 про надання споживчого кредиту від 08.08.2021, до якого за договором факторингу №21-06/2022 від 21.06.2022 перейшло право грошової вимоги за договором №4589215 про надання споживчого кредиту від 08.08.2021, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_5 .

У відповідача внаслідок невиконання зобов`язання за кредитним договором утворилася заборгованість на загальну суму 28 864,00 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 8000,00 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 20064,00 грн., що вбачається з розрахунку, поданого позивачем.

Враховуючи те, що відповідач не спростував вказаного розрахунку та не надав суду доказів на його спростування, суд бере до уваги вказаний представником доказ як належний та допустимий на підтвердження суми заборгованості.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідач не надав жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище договір раніше. Крім того отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного та щодо його не укладення, не подав. В свою чергу позивачем надане підтвердження щодо перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 8800,00 грн., на банківську карту, тобто виконані взяті на себе за договором зобов`язання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною шостою ст. 81ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом.

Оскільки, відповідно до п. 4.2.2. пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

Пунктом 4.2.4 вказаного договору передбачено, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту (як це сталось у даному випадку), новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пп. 4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті.

Відповідно до п. 1.5. Договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.09.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 4765,20 грн. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Згідно з п. 4.3.1 вказаного договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Крім того, повідомлення про автопролонгацію було надіслано споживачу до його особистого кабінету 10.09.2021.

У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування відсотків здійснено відповідно до погодженого нового строку та у межах періоду автопролонгації відповідно до поденного розрахунку, що наданий до позовної заяви.

Отже, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки повністю не виконував, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість по нарахованим відсоткам у сумі 20064,00 грн.

Відповідно до ст.80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст.81ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка відповідачем добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4589215 від 08.08.2021 у розмірі 28 864,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8800,00грн., заборгованості за процентами станом у розмірі 20064,00 грн.

Відповідно доч.4ст.137ЦПК Українирозмір витратна оплатупослуг адвокатамає бути співмірним із:1) складністю справита виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(наданняпослуг);3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

В той же час, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи про що викладено висновок у постанові ОПКГСВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанови КГСВС від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18.

Згідно приписів ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджені належними і допустимими доказами (укладеним договором, звітом про надання правової допомоги, рахунком на оплату замовлення, платіжним дорученням від 09.09.22), тому вони приймаються судом до уваги.

Таким чином, враховуючи зазначені норми Закону, а саме особливості розподілу судових витрат між сторонами у справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

На підставі ч. 1 ст.141ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», складає 38545,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8800 грн., нараховані відсотки 20064,00 грн.; 2 481,00 грн. (судовий збір) та 8000,00 (витрати на правничу допомогу).

Керуючись ст. ст. 141, 206, 258-259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в інтересах якого діє представник адвокат Крючкова Марина Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса проживання: АДРЕСА_2 )на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місце знаходження: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150, ) суму заборгованості в розмірі 28 864,00 (двадцять вісім тисяч гривень вісімсот шістдесят чотири гривні00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місце знаходження: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150, )суму сплаченого судового збору у розмірі 2481(дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч )грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ,(місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, м. Київ, 01133);

Представник позивача - Підлетейчук Мирослав Миколайович (місце знаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, м. Київ, 01133);

Відповідач ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Суддя: С.В.Чудопалова