Справа №522/7789/24-Е
Провадження № 2-п/522/48/25
УХВАЛА

25 березня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.03.2025 надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, ухваленого 05 лютого 2025 року.

На обґрунтування поданої заяви відзначено, що квартири АДРЕСА_1 не існує, відповідачка не є власником неіснуючої квартири. Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 , а це зовсім інший об`єкт нерухомості.

Ухвалою від 12.03.2025 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні 20.03.2025.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в мм.Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувачам суду, розгляд справи у судовому засіданні 20.03.2025 було відкладено на 25.03.2025.

У судове засідання 25.03.2025 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник ТОВ «Інфокс» Солоненко Н.С. 24.03.2025 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 286 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2025 року позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість у розмірі 9 066 (дев`ять тисяч гривень шістдесят шість) гривень 44 (сорок чотири) копійки та сплачений судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

У заочному рішення оцінені аргументи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 та зроблено такий висновок: «Тому, доводи відповідача про те, що відповідач не власник квартири до якої надаються комунальні послуги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи».

Тобто, вказана обставина для перегляду заочного рішення була оцінена судом в заочному рішенні, тому доводи відповідача не є підставою для перегляду заочного рішення.

Тому, можливо зробити висновок, що до заяви про перегляд заочного рішення не додано доказів, які б вплинули на заочне рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявниця була повідомлена належним чином про судовий розгляд справи шляхом доставлення процесуальних документів до електронного кабінету, докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надано, тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 27 березня 2025 року.

Суддя В.Я.Бондар