ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/441/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Шапран В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, виселення з житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення,
ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, виселення з житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення.
Свої вимоги мотивує тим, що у належній позивачу на праві власності квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , який є її колишнім чоловіком.
Відповідач, не є членом сім`ї позивача, при цьому на неодноразові вимоги позивача звільнити квартиру у добровільному порядку відмовляється, не дивлячись на те, що в спірній квартирі не зареєстрований. Квартира є особистою власністю позивача, спільне проживання з відповідачем в ній неможливе, а відтак проживання вказаної особи в належному позивачці житловому приміщенні порушує її право власності, яке підлягає захисту судом.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву та інших заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходило.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 07 вересня 2006 року та витягом з Державного реєстру правочинів, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.6, 7).
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено судом, 27 травня 2024 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
22 травня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 продовжує проживати в АДРЕСА_1 , не будучи членом сім`ї позивача, спільним побутом із нею не пов`язаний та на неодноразові вимоги позивача звільнити квартиру у добровільному порядку відмовляється, не дивлячись на те, що в спірній квартирі не зареєстрований, тобто проживаючи та користуючись житлом перешкоджає власнику у здійсненні права власності на належне їй майно.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вище викладне та те, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника майна, в спірній квартирі не зареєстрований, договір найму з власником не укладав (ст. 158 ЖК України), при цьому позивач не надає згоду на проживання відповідача в належній їй квартирі, суд приходить до висновку, що дані обставини призводять до втрати відповідачем ОСОБА_2 права на користування та проживання в такій квартирі та подальше його проживання може розцінюватись як самоправне, тобто без законних на те підстав, при цьому зайняття жилого приміщення, без законних на те підстав, є підставою для виселення із займаного жилого приміщення (ч. 3 ст. 116 Української РСР).
Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного суду, визначеній в постанові від 03 червня 2020 року в справі № 196/476/13-ц.
Також, судом вищезазначений висновок зроблено з урахуванням основних засад (принципів) цивільного судочинства, а саме, як зазначено вст. 2 ЦПК Українизавданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 цього Кодексу).
Аналізуючи вказані норми цивільного права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, виселення з житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись стст. 156, 162, 168 ЖК України, стст. 316, 317, 319, 391 ЦК України, стст. 141, 274-279, 263-265, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) не чинити перешкоди ОСОБА_5 у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 422 грн. 40 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту заочного рішення.
Повний текст заочного рішення виготовлено 24.03.2025 року.
Суддя :