Провадження № 2/734/6/25 Справа № 734/2132/21
У Х В А Л А

24 березня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання Легкобит І.В.,

за участі:

представника позивача адвоката Рябченка М.С.,

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Олійника С.А.,

розглянувши заяви представника позивача про застосування заходів процесуального примусу та залучення спеціаліста у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єкту незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єкту незавершеного будівництва об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності.

Представником позивача подано клопотання про застосування до відповідача заходу процесуального примусу у виді штрафу, оскільки він відмовив судовому експерту у наданні доступу до об?єкту дослідження. Метою заходу процесуального примусу є спонукання відповідача до виконання ухвали суду від 27.06.2024 про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні представник позивача зазначене клопотання підтримав, а відповідач та його представник вважали його безпідставним.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Ухвалою суду від 27.06.2024 у справі призначено судову оціночно-будівельну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівського НДЕКЦ МВС України.

У подальшому, до суду надійшло повідомлення експерта від 22.10.2024 про неможливість проведення експертизи у зв?язку з ненаданням необхідних для проведення експертизи матеріалів та доступу до об?єкту дослідження.

У судовому засіданні 14.01.2025 за результатами заслуховування пояснень експерта, з урахуванням думки учасників судового провадження прийнято рішення щодо недоцільності повторного надіслання для виконання ухвали суду про призначення експертизи.

03.02.2025 до суду надійшло клопотання представника позивача про призначення у справі судової будівельно-оціночної експертизи, яке 24.03.2025 за його ж клопотанням залишено без розгляду.

Як убачається з клопотання представника позивача, метою застосування заходу процесуального примусу є спонукання відповідача до виконання ухвали суду від 27.06.2024 про призначення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи.

З огляду на вказану представником позивача мету застосування заходу процесуального примусу та, ураховуючи прийняття судом рішення щодо недоцільності повторного надіслання експертам для виконання зазначеної ухвали суду про призначення експертизи, залишення клопотання представника позивача від 03.02.2025 про призначення експертизи без розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача заходу процесуального примусу.

Також представником позивача 21.03.2025 подано клопотання про залучення у справі спеціаліста зі штату працівників КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради для виготовлення технічного паспорту на об?єкт нерухомості, розташований за адресою: сел. Козелець, вул. Миру, 22, який необхідний для отримання можливості оформити майнові права, здійснити розподіл житла та виділення частки у спільній сумісній власності подружжя в натурі.

У судовому засіданні представник позивача таке клопотання підтримав, а відповідач з представником заперечували проти його задоволення, оскільки воно спрямоване на затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Під час розгляду клопотання експерта, якому було доручено проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи відповідно до ухвали суду від 27.06.2024, про надання додаткових матеріалів, у тому числі технічного паспорту на спірне нерухоме майно, стороною позивача не заявлялось клопотання про залучення спеціаліста для виготовлення технічного паспорту, а також таку документацію не надано, що, у подальшому, стало однією із причин неможливості проведення експертизи.

З огляду на викладене, ураховуючи, що технічний паспорт фактично необхідний для проведення експертизи, однак судом прийнято рішення щодо недоцільності повторного надіслання експертам для виконання ухвали суду від 27.06.2024 про призначення експертизи, про залишення клопотання представника позивача від 03.02.2025 про призначення судової будівельно-оціночної експертизи експертизи без розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залучення спеціаліста.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 74, 148 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу та залучення спеціаліста - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.03.2025.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО