РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025

Справа № 522/11493/24 (пр. №522/778/25)

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ярема Х.С.

при секретарі Кніш Д.А.

законний представник позивача та третя особа ОСОБА_1 ,

за участю адвоката відповідача Колосовська Л.Л.

третя особа - ОСОБА_2

розглянув справу за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

треті особи - ОСОБА_1 , Служба у справах дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації

про визначення місця проживання дитини.

ВСТАНОВИВ:

1.11.07.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 .

2.Позивач просить суд:

-визначити його місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 .

3.01.08.2024 відкрито загальне позовне провадження.

4.19.08.2024 відповідач подав відзив.

5.30.08.2024 позивач подав відповідь на відзив.

6.06.09.2024 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

7.16.10.2024 закрито підготовче провадження.

8.26.02.2025 позивач подав додаткові пояснення.

9.Неповнолітній ОСОБА_3 самостійне звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що йому уже виповнилося 14 років. Він бажає зареєструвати своє місце проживання саме з батьком і саме за адресою квартира АДРЕСА_1 . За адресою місця реєстрації матері не бажає бути зареєстрованим, матір свою не дуже поважає, має з нею не найкращі відносини, добре про неї говорити не може, вважає, що саме мама винна в тому, що він, як син, не хоче її знати. Батько, який представляв сина, називає ОСОБА_4 лише біологічною матір?ю, син це підтримує. Матір дозволу на реєстрацію місця проживання сина з батьком не дала. ОСОБА_3 вирішив, що сам хоче сам врегулювати сімейні відносини. Зазначає, що він в цій квартирі виріс, квартира належить батькові. До 2016 року їх сім`я проживала разом, але в 2016 році матір залишила сім`ю та не цікавиться життям сина. З червня 2021 року мама разом з сином виїхали за кордон в Сербію. Обоє там і проживали. Але з певного часу окремо. ОСОБА_3 навчається в Сербії, живе в спортивному коледжі, де і навчається, за все платить батько. З мамою не бачиться, не хоче, вважає, що там вона про нього не дбала, ніколи нічим не цікавиться, він немає про що з нею говорити, він постійно був сам, вона йому нічого не купувала, а любов матері, на його переконання, виражається в тому, щоб йому все купувати. Фактично з матір`ю він немає ніякого душевного зв?язку, вважає, що вони як чужі люди, а от з батьком у нього все навпаки, лише він для нього авторитет. Батько виховує його сам.

10.Його законний представник - батько і третя особа у справі також має негативне відношення до ОСОБА_4 . Пояснив, що з листопада 2008 по листопад 2016 проживав з ОСОБА_4 та їхнім сином в Одесі в квартирі АДРЕСА_2 . Але в листопаді 2016 ОСОБА_4 залишила його з дитиною. Сина він виховує сам. Усе життя син, крім 7 міс проживання у м. Белград, та трьох подорожей в Китай, син живе з батьком. Біологічна мати, так він називає ОСОБА_4 , ніякої участі в житті дитини не приймає, не спілкувалась з сином, била, не годувала. Запросила свою матір (бабусю) до ОСОБА_5 , що усунутись від виховання сина. Вона не відпустила сина на весілля до свого старшого брата, тому син почав себе погано почувати, втратив інтерес до спорту, просив його забрати до Одеси. Після повернення сина до Одеси вона продовжувала жорстоко і безвідповідально ставитись до сина. Погане матеріальне становище змусило батька подати позов до матері дитини про стягнення аліментів, коштів. Вона все робить умисно лиш би він був не зареєстрованим в Україні. Вона роками не бачила сина. Пояснював, зокрема, що необхідність визначення місця проживання сина з батьком саме за рішенням суду обумовлена законом, а саме при звернення до ЦНАП йому роз?яснили, що для реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за адресою місця проживання батька такої дитини необхідно надати згоду іншого батьків, або рішення суду про визначення місця проживання дитини за адресою батька. Через те, що син не має зареєстрованого місця проживання в Україні йому також не може бути присвоєно ідентифікаційний номер.

11.Відповідач проти позову заперечує. Син досяг 14 річного віку, а тому сам вправі обирати своє місце проживання з одним із батьків. Рішення суду не є підставою для реєстрації місця проживання. Обрано неправильний спосіб захисту. Категорично проти визначення місця проживання сина разом з батьком. Це під тиском деспотичного батька, який маніпулює сином, син насправді його боїться, він говорить страшні речі про неї як про матір, їй від цього дуже неприємно, бо вона любить сина і хоче, щоб він також з нею був, брати участь в його житті. Також рішення суду про визначення місця проживання дитини разом з батьком, останньому потрібне йому з тією метою, щоб використати його у кримінальній справі, яке ведеться щодо ОСОБА_1 . Також дитина не може бути зареєстрована в квартирі, де сам батько не є зареєстрований. Відсутність згоди одного з батьків на реєстрацію дитини з досягненням 14 річного віку з іншим з батьків не є перешкодою для реєстрації.

12.Орган опіки і піклування проти позову заперечує з тих підстав, що позивач досяг 14 річного віку, а тому сам вправі обирати своє місце проживання з одним із батьків. Рішення суду не є підставою для реєстрації місця проживання. Обрано неправильний спосіб захисту.

Судом встановлено такі обставини справи.

13. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.Його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 12.09.2022).

15.Батьки в незареєстрованому шлюбі не перебували, з 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах.

16.Станом на даний час неповнолітня дитина немає зареєстрованого місця проживання в Україні.

17. ОСОБА_1 є власником 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 .

18. ОСОБА_1 зареєстрований АДРЕСА_3 .

19.З осені 2021 року неповнолітній ОСОБА_3 проживав з матір`ю ОСОБА_4 в м. Белград, Сербія. Там ОСОБА_3 почав навчатись в школі ім. В. Терешкової та в баскетбольному клубі, був зарахований до 6 класу основної школи ОСОБА_6 .

20.Наразі неповнолітній ОСОБА_3 уже разом з матір`ю не проживає в м. Белград, Сербія. Хоча проживає за кордоном, продовжує там навчатись.

21.Нотаріальною заявою від 13.12.2021 батько ОСОБА_1 надав згоду на прийняття сином громадянства Республіки Сербія з правом подання матір`ю документів на отримання ними посвідки на проживання та подальше проживання в Сербії з матір`ю. Також батько гарантує оплату вартості навчання сина.

22.З 16.11.2021 ОСОБА_3 зареєстрований в м. Белград, ОСОБА_7 , 44.161, ОСОБА_8 , відомості про орендодавця ОСОБА_9 . З 01.08.2022 ОСОБА_10 зареєстрована в м. Белград, ОСОБА_7 , 44, ОСОБА_8 , відомості про орендодавця ОСОБА_9 .

23. ОСОБА_3 зарахований в основну школу ОСОБА_6 у 2022-2023.

24.Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.04.2023 (тобто, до досягнення дитиною 14 років) визано доцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 .

25.Постановою від 28.11.2023 про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП (11.10.2023 перебуваючи на території ліцею, вона вчинила домашнє насильство, психологічного характеру, що виразились у переслідуванні сина ОСОБА_3 , що завдало шкоди психологічному здоров`ю дитини) провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях матері складу адміністративного порушення.

26.Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2024 у справі №522/5575/23 відмовлено в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, з тих підстав, що суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

27.В провадженні суду також перебуває справа за позов батька до матері дитини про стягнення аліментів, моральної та матеріальної шкоди (№522/15442/22).

28.Листом від 06.11.2024, 28.11.2024 Департамент надання адміністративних послуг ОМР надав ОСОБА_1 таку письмову відповідь щодо реєстрації місця проживання його сина, який досяг уже 14 років: для реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за адресою місця проживання батька такої дитини необхідно надати згоду іншого батьків, або рішення суду про визначення місця проживання дитини за адресою батька.

Висновки суду.

29.Предметом спору є визначення місце проживання дитини, яка уже досягла 14 років разом з батьком саме за конкретною адресою квартири, частка в якій належить батькові.

30.В сім?ї між батьком, сином - з одного боку, та матір`ю - з другого боку, дуже складні і погані відносини. Сторони це визнають.

31.Син та батько, відверто демонструють погане відношення до матері дитини, називаючи її виключно біологічна мати. Неповнолітній позивач також в суді висловлював свою власну думку та нічого добро про маму свою не сказав, виражає байдужість до неї. Обоє вважають, що тільки рішення суду про визначення місця проживання сина з батьком дозволить йому зареєструвати своє місце проживання в Україні, оскільки мати умисно такої згоди не дає.

32.Матір дитини розуміє, що син почав до неї не добре ставитись, не хоче спілкуватись, але це все внаслідок маніпулятивного і деспотичного впливу батька на дитину. Вважає, що він залякує дитину, вчить погано відноситьсь до мами. Вона як мати і любить свого сина, і хоче приймати участь у його житті, також хоче, щоб він був зареєстрований за її адресою. Вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, а відповідне рішення суду потрібне самому батькові зовсім інших власних цілях.

33.Заслухавши думку обох сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову з таких причин.

34.Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

35.Немає норм, які б виділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

36.Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

37.У статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

38.Згідно з ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

39.У разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до 14 років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися ч. 4 ст. 160 СК України та ч. 2 ст. 29 ЦК України, де підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні (постанова ВС від 17.05.2023, № 351/611/21).

40.Спори у справах щодо визначення місця проживання дитини є спорами між батьками (особами, які їх замінюють), які вирішуються за участю спеціального суб`єкта - органу опіки та піклування (постанова ВС від 31.07.2023, № 761/19046/22) . Тому справи щодо визначення місця проживання дитини не вважаються такими, у яких діти особисто беруть участь.

41.На момент розгляду справи позивачу ОСОБА_3 уже виповнилося 14 років. Отже, він вправі самостійно обирати своє місце проживання з батьком чи матір`ю, що в принципі він і зробив. Бажає жити з батьком. З цієї підстави суд не може визначати місце проживання особи, якій виповнилося 14 років.

42.Окрім того, суд ні в якому разі не визначає місце проживання дитини саме за певною адресою, як бажає в цьому позові позивач. Важливим є, якщо є спір визначити того з батьків, з ким з батьків буде проживати дитина. А уже місцем проживання одного з батьків і є місцем проживання дитини. Також варто звернути увагу, що сам батько, з яким позивач просить визначити місце проживання, не зареєстрований в кв. АДРЕСА_1 , він є лише є власником 2/3 часток цієї квартири, а сам зареєстрований АДРЕСА_4 , військова частина НОМЕР_2 . Хоча й стверджує, що фактично проживає в кв. АДРЕСА_1 .

43.Аргументи позивача та його батька щодо неможливості без рішення суду про визначення місця неповнолітноі дитини з батьком, зареєструвати місце проживання з батьком, якщо немає згоди матері, суд вважає безпідставними.

44.По-перше, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження (п. 5 постанови КМУ №265 від 07.02.2022 Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад). Хоча такі правила діяли й до цього.

45.Як вбачається, ОСОБА_3 (05.07.2010) не був з народження зареєстрований ніде його обома батьками.

46.По-друге, батько зазначав, що відсутність у сина зареєстрованого місця проживання дитини є перешкодою в отримання ним реєстраційного номера облікової картки платника податків (РНОКПП). Однак суд вважає ці доводи зовсім безпідставними, оскільки, якщо є така необхідність, то для одержання РНОКПП на дитину необхідно за місцем реєстрації чи місцем проживання звернутися одному з батьків (опікунів) до органу державної податкової служби із паспортом та свідоцтвом про народження дитини та заповнити заяву форма 1ДР, де міститься інформація про дитину, для якої буде сформовано і видано довідку РНОКПП. І місце фактичного проживання, в даному разі, не підтверджується відповідним рішення суду.

47.По-третє, листом від 06.11.2024, 28.11.2024 Департамент надання адміністративних послуг ОМР надав ОСОБА_1 таку письмову відповідь щодо реєстрації місця проживання його сина, який досяг уже 14 років: для реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини за адресою місця проживання батька такої дитини необхідно надати згоду іншого батьків, або рішення суду про визначення місця проживання дитини за адресою батька.

48.В судовому засіданні законному представнику суд пропонував зазначити конкретне положення законодавства, яке містить такий висновок. Батько зіслався знову на зазначену відповідь.

49.З цього приводу суд зазначає. Згідно з ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за місцем проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них без надання згоди такими особами. Дитина віком від 14 до 18 років самостійно декларує місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків або інших законних представників, за згодою батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку, встановленого статтею 15 цього Закону.

50.Тобто, якщо дитина віком від 14 років хоче самостійно задекларувати місце свого проживання за адресою іншого житла, ніж зареєстроване або задеклароване місце проживання її батьків, то тоді потрібна згода одного з батьків. В дану разі батько, з яким 14-річний син просить визначити місце проживання з ним за адресою кв. АДРЕСА_1 , сам не зареєстрований за цією адресою він є лише є власником 2/3 часток цієї квартири, а зареєстрований АДРЕСА_4 , військова частина НОМЕР_2 . Фактичне місце проживає батька не береться до уваги. А мати дитини згоди на реєстрацію за цією адресою не дає, пропонує зареєструватись за її місцем реєстрації.

51.Також однією з підстав відмови в реєстрації місця проживання (перебування) є, якщо дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій дитиною (п. 9 ст. 87 постанови КМУ №265 від 07.02.2022) .

52.Пунктом 31 постанови КМУ №265 від 07.02.2022 передбачено, що особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування).

53.Пунктом 32, у разі подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особою, яка не досягла 18-річного віку, реєстрація місця проживання (перебування) здійснюється за згодою батьків або інших законних представників такої особи. Згода не надається у разі коли особа є здобувачем освіти та здійснює реєстрацію свого місця проживання (перебування) в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти.

54.Пунктом 33, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

55.Пунктом 34, у разі коли місце проживання батьків або інших законних представників особи віком до 18 років задекларовано/зареєстровано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається.

56.Отже, жодною нормою законодавства, зокрема й постанови КМУ №265 від 07.02.2022, не передбачено, що для реєстрації місця проживання дитини, яка досягла 14 років за адресою місця проживання батька, необхідно надати рішення суду про визначення місця проживання дитини за адресою того з батьків.

57.Вимога про надання рішення суду про визначення місця проживання дитини стосується тільки дітей до віком до 14 років. Натомість, у разі спору, ненадання згоди одним із батьків на реєстрацію дитини за іншою адресою, це вирішується в інший спосіб, - зобов?язання про надання відповідної згоди, а не за допомогою рішення суду про визначення місця проживання 14-річної дитини з одним із батьків ще й за адресою, де той з батьків сам не зареєстрований.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 27.03.2025.

Суддя Ярема Х.С.