Справа № 143/631/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

за участю секретаря Левченко М.О.,

представника заявника - адвоката Колєснікова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні трьох малолітніх дітей,-

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши у ній як заінтересованих осіб ОСОБА_2 та Міністерство оборони України.

Заява мотивована тим, що 19.01.2022 року між ним та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому матеріальним забезпеченням сім`ї займається заявник, у якого наявні для цього усі фінансові можливості.

Заявник стверджує, що окрім його дітей у нього також перебуває на утриманні син ОСОБА_2 від першого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько якого від своїх обов`язків по утриманню дитини ухиляється, оскільки не сплачує присуджені судом із нього аліменти.

Встановлення факту перебування на його утриманні трьох малолітніх дітей йому необхідно для звільнення з військової служби на підставі підпункту «ґ» пункту 3 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

За таких обставин він змушений звернутися із цією заявою до суду.

Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.315, 318 ЦПК України, просить встановити факт того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на його утриманні.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Колєсніков О.А. заяву підтримав та підтвердив викладені у ній обставини, разом із цим зазначив, що між заявником та батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_7 не існує спору про право, оскільки останній не виконує своїх обов`язків по утриманню дитини, не сплачує аліменти. Крім того, зауважив, що ОСОБА_7 був членом незаконного воєнізованого формування лднр і на даний час загинув.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву. В якй просить розгляд справи провести у її відсутність, вважає, що заява підлягає задоволенню (а.с.65).

Представник Міністерства оборони України Москаленко А.О., будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте направив на адресу заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказує на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 (а.с.43, 44).

Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 підписано Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу від 25.06.2020 року строком на 3 роки (а.с.74,75).

Згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_1 позивач проходить службу на посаді старшого стрільця оператора в військовій частині НОМЕР_2 від 17.08.2024 року (а.с.14,77 зворот).

19.01.2022 року між ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , зареєстрованим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом №37 від 19.01.2022 року (а.с. зворот 14).

Від даного шлюбу у заявника та його дружини народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 46 (а.с.15), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Погребищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 51 (а.с.15 зворот).

Від першого шлюбу в ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який розірваний рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 12.11.2018 року (а.с.13), народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 89 (а.с.16).

Відповідно до довідки, виданої Бердичівським відділом державної виконавчої служби у Бердичівської області Житомирської області, у ОСОБА_7 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_8 станом на 01.06.2024 року та складає 93781 грн. 50 коп. (а.с.10).

Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 7 від 08.05.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживають без реєстрації - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. зворот 9).

За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить із того, що ОСОБА_1 звернувся до суду із метою встановлення факту перебування на його утриманні трьох малолітніх дітей з метою припинення контракту та звільнення із військової служби за сімейними обставинами.

В силу підпункту «ґ» пункту 3 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 ч.12 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Разом із цим, у пунктах 64-66, 74, 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 виснувано, що правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

Так, у силу положень ЦК України у момент народження фізичної особи в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки), яка припиняється у момент її смерті (стаття 25 ЦК України), а з підстав, установлених цим Кодексом, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

За ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 333/7023/23 вказано, що у справі, в якій заявник просить встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, наявний спір про право, зокрема, спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманню) дитини та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманню, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України). Доведення факту одноосібного утримання дитини батьком та пасинка вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати та батько пасинка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків та виховання дитини вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дитини одним із батьків або факт утримання пасинка вітчимом може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право. За установлених у цій справі конкретних обставин факт перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву слід залишити без розгляду.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року у справі №613/1674/23.

Отже, обов`язок утримувати малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу закону покладається як на заявника ОСОБА_1 , так і на їхню матір ОСОБА_2 .

В свою чергу утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладається на його батьків - ОСОБА_7 та ОСОБА_2

одноосібного утримання заявником двох його малолітніх дітей та пасинка не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю із їхньою матір`ю чи батьком, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання інтересів малолітніх дітей.

Зважаючи на встановлені судом обставини, факт перебування на утриманні заявника двох його малолітніх дітей та пасинка не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України слід залишити без розгляду.

При цьому суд роз`яснює заявнику ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 258-260, ч.6 ст.294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні трьох малолітніх дітей - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через Погребищенський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення її вступної та резолютивної частини.

Повний текст ухвали складений 26.03.2025 року

Суддя