Провадження № 2/947/80/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

представника ОСОБА_1 адвоката Приймачук С.І.

представника ОСОБА_2 адвоката Левіт В.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя -

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад вимог і заперечень учасників справи

ОСОБА_2 просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, шляхом:

- визнання права особистої власності за ОСОБА_2 на: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб SUZUKI JIMNY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ;

- визнання права особистої власності за ОСОБА_1 на: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль MERSEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; номер шасі (кузова) НОМЕР_5 ; 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІСМАРТ» ();

- стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості належної їй 1/2 частки у спільному майні а також компенсації вартості частини проданого майна у загальному розмірі 4 490 737,72 грн.

Заперечуючи проти первісних вимог ОСОБА_1 у зустрічної позовної заяви просить здійснити розподіл спільного майна подружжя , шляхом:

- визнання право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; із визнанням права власності на іншу частину за ОСОБА_2 ;

- визнання право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; із визнанням права власності на іншу частину за ОСОБА_2 ;

- визнання право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; із визнанням права власності на іншу частину за ОСОБА_2 ;

- визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу SUZUKI JIMNY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; із визнанням права власності на іншу частину за ОСОБА_2 ;

- визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; із визнанням права власності на іншу 1/2 частину за ОСОБА_2 ;

- визнання права власності на 1/2 частину транспортного засобу MERSEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; номер шасі (кузова) НОМЕР_5 ; із визнанням права власності на іншу частину за ОСОБА_2 ;

- стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації за відчуження транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску, номер шасі ( кузова) НОМЕР_6 , у вигляді 1/2 частини вартості у розмірі 362 760,51 грн;

- припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Процесуальні дії у справі

Позовна заява ОСОБА_2 надійшла до Київського районного суду м. Одеси 22.06.2022 року (т. 1 а/с 1 ) та оплачена судовим збором у розмірі 12 405,00 грн.(т. 1 а/с 129).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року головуючим визначено Луняченко В.О. ( т.1 а/с 122).

Ухвалою від 23.06.2022 року позовна заява залишена без руху у звязку із відсутністю доказів сплати судового збору ( т.1 а/с 123).

Після надання стороною позивача доказів сплати судового збору, суд, ухвалою від 07.07.2022 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження ( т.1 а/с 142 ).

21.09.2022 року представником ОСОБА_1 подано відзив на позовні вимоги ( т.1 а/с 151 ) а також зустрічну позовну заяву ( т.1 а/с 164) , оплачену судовим збором у розмірі 12 405,00 грн ( т.1 а/с 172).

Заява про збільшення розміру позовних вимог подано представником ОСОБА_2 08.11.2022 року (т.2 а/с 92).

Також, 08.11.2022 року, представником ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмету зустрічної позовної заяви (т.2 а/с 1).

Відзив на заяву про зміну предмету зустрічної позовної заяви подано до суду 29.11.2022 року ( т.2 а/с 117).

01.12.2022 року представником ОСОБА_1 подано відзив на заяву ОСОБА_2 про зміну предмету позову ( т.2 а/с 120).

Відповідь представником ОСОБА_2 на відзив на заяви про зміну предмета позову подано 15.12.2022 року ( т.2 а/с 140).

Також 15.12.2022 року представником ОСОБА_2 подано заява про зміну предмету позову ( т.2 а/с 144).

Ухвалою від 02.03.2023 року відмовлено у клопотанні представника ОСОБА_2 про забезпечення позову( т.2 а/с 206).

3. Фактичні обставини, встановлені судом

З 27 червня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились у шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 332.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2022 у справі №947/10841/22 ( набрало законної сили 17.01.2023 ) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Під час шлюбу подружжям було придбано наступне майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 28.02.2005 року, згідно Витягу про реєстрацію права власності (т.1 а/с 18,19);

Висновком експерта №04/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного, земельно-будівельного експертного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року ОСОБА_2 експертом ОСОБА_3 встановлена ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без урахування земельної ділянки у сумі 146 353,00 доларів США а ринкова вартість земельної ділянці визначена у розмірі 110 725,00 доларів США ( т.1 а/с 30).

Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року , проведеної за зверненням від 30.09.2022 року ОСОБА_1 експертом ОСОБА_4 ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , складає 219 610,00 доларів США ( т.2 а/с 12).

- житловий будинок , з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований За ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2009 року , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за р.8973 ( т.1 а/с 22);

- транспортний засіб SUZUKI JIMMY, 2008 р/в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_1 18.12.2020 року( т.1 а/с 24); згідно висновку експерта Ткач С.А. від 07.11.2022 року №31 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 301 325,26 грн ( т.2 а/с 56);

- транспортний засіб MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 CDI, 2011 р/в, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова) НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_1 11.12.2020 року ( т.1 а/с 24); ), згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №33 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 420 904,59 грн ( т.2 а/с 71) та згідно висновку експерта №24-6080 транспортно-товарознавчої експертизи проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертизи О.Шпак ,від 08.01.2025 року ринкова вартість даного транспортного засобу на дату оцінки складає 119 458.00 грн.

- транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_1 22.01.2013 року ( т.1 а/с 25), згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №32 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає 867 109,16 грн ( т.2 а/с 62);

Факт знаходження вказаного майна у спільної власності подружжя визнається сторонами, та у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає додатковому доведенню.

Земельна ділянка, площею 0, 0515 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , на якої розташовано будинок, з надвірними спорудами що є спільним майном подружжя, була отримана у власність ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №296196 від 20 грудня 2005 року на підставі рішення Одеської міської ради від 21 квітня 2005 року №3946-IV, у порядку приватизації ( т.1 а/с 20), що не заперечується сторонами.

Також 11.01.2014, у період шлюбу, подружжям був придбаний транспортний засіб MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску, номер шасі ( кузова) НОМЕР_6 , право власності на який було перереєстровано 02.09.2021 року на ім`я ОСОБА_5 ( т.1 а/с 187) на підставі договору купівлі-продажу укладеному 02.09.2021 року у ТСЦ №5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області ( т.2 а/с 89)..

Згідно висновку експерта Ткач С.А. від 02.11.2022 року №34 середня ринкова вартість даного автомобіля , складає725 521,02 грн ( т.2 а/с 78).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 26.10.2021 року ОСОБА_1 надав згоду ОСОБА_2 на продаж вказаного транспортного засобу за ціну та умовах на розсуд дружини, та зазначив що з діями дружини, які відповідають інтересам сім`ї, повністю згоден та не має заперечень проти оформлення договору купівлі-продажу зазначеного вище рухового майна ( т.1 а/с 188).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 05.08..2022 року ОСОБА_1 скасував свою заяву про надання згоди ОСОБА_2 на продаж транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 р/в ( т.2 а/с 86).

Згідно витягу з Опендатабот ( відкритої інформації з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) з Товариства з обмеженою відповідальністю « ВІП-ХАУС» ( ) , статутний капітал якого 550 000 грн., 30.08.2021 року було видалений засновник ОСОБА_1 ( т.1 а/с 85).

Згідно договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ( капіталі) ТОВ «ВІП-ХАУС» від 27.08.2021 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_6 , належну продавцю частку у статутному капіталі , розміром 12,5% вартістю 68 750 грн ( т.1 а/с 160).

Згідно витягу з Опендатабот, на 19.06.2022 року, єдиним засновником та бенефіціаром ТОВ «ЛІСМАРТ» (), статутний внесок якого 10 000 грн., є ОСОБА_1 ( т.1 а/с 90).

Згідно витягу з Опендатабот, 05.10.2021 року засновано ТОВ «ФАНМАРКЕТ+» ( ) статутний капітал 100 000 грн. , власником та бенефіціаром якого зазначено ОСОБА_1 ( т.1 а/с 92), яке, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.10.2023 року змінили назву на ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» , єдиним учасником якого є ОСОБА_7 ( т.3 а/с 210).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.10.2023 року засновниками ТОВ «ФАНМАРКЕТ» ( він ж «ОФІС МЕХАНІКУС» ( ), з розміром статутного капіталу 5000 000 грн., є ТОВ « КАНО СТРОЙ» , а кінцевим бенефіціаром ОСОБА_8 (т.3 а/с 201).

Висновком експерта №04/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного, земельно-будівельного експертного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року ОСОБА_2 експертом ОСОБА_3 встановлена ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без урахування земельної ділянки у сумі 146 353,00 доларів США а ринкова вартість земельної ділянці визначена у розмірі 110 725,00 доларів США ( т.1 а/с 30).

Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року , проведеної за зверненням від 30.09.2022 року ОСОБА_1 експертом ОСОБА_4 ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , складає 219 610,00 доларів США ( т.2 а/с 12).

Висновком експерта №05/2022 від 21.02.2022 року оціночно-будівельного дослідження, проведеного на підставі звернення 11.01.2022 року ОСОБА_2 експертом ОСОБА_3 встановлена ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 118 306,00 доларів США ( т.1 а/с 60).

Висновком експерта судової оціночно-будівельної експертизи від 25.10.2022 року, проведеної за зверненням від 30.09.2022 року ОСОБА_1 експертом ОСОБА_4 ринкова вартість житлового будинку , з надвірними спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , складає 92 016,00 доларів США ( т.2 а/с 34).

Згідно відповіді відділу контролю за обігом зброї Головного Управління Національної поліції в Одеській області від 11.11.2022 року на ухвалу суду від 09.11.2022 року ОСОБА_1 було зафіксовано власником двох пристроїв травматичної дії марки ПСМР №3199 (втрачено власником 14.12.2020 року) та марки ПМР Х2І424 ( перереєстровано на підставі договору дарування 18.01.2017 року); двох мисливських нарізних карабінів марки Remington 700SPS», калібр НОМЕР_7 Win серія НОМЕР_8 та «Steyr Mannlicher AUG» калібр 223 Rem, № НОМЕР_9 ( направлені на реалізацію 10.06.2022 року магазин «Три стволи); та двох мисливських гладкоствольних рушниць марок «Hatsan Escort» калібр 12, № НОМЕР_10 та «Benelli M4» калібр НОМЕР_11 , серія НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 ( направлені на реалізацію 08.07.2022 року магазин « Три стволи» ( т.2 а/с 115).

Згідно відповіді від 20.12.2022 року ФОП ОСОБА_9 ( магазин зброї « 3 ствола» ) відповіли що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звернувся до магазину та здав на реалізацію належну йому зброї у вигляді: двох мисливських нарізних карабінів марки Remington 700SPS», калібр НОМЕР_14 серія НОМЕР_8 та «Steyr Mannlicher AUG» калібр 223 Rem, № НОМЕР_9 ) ; та двох мисливських гладкоствольних рушниць марок «Hatsan Escort» калібр 12, № НОМЕР_10 та «Benelli M4» калібр 12, серія Y, № НОМЕР_13 , з яких 02.11.2022 року мисливська рушниця «Hatsan Escort» за домовленістю сторін реалізована за ціною 5500 грн., а ІНФОРМАЦІЯ_2 мисливський нарізний карабін «Steyr Mannlicher AUG» реалізований, за домовленістю сторін, за ціною 40 000 грн ( т.2 а/с 172).

Також згідно довідок магазина « 3 стволи» 04.08.2016 року через магазин було реалізовано травматичний пістолет ПСМ-Р , 9 мм, серії НОМЕР_15 та 05.09.2016 року реалізовано травматичний пістолет ПМР, 9 мм, ХКИГ №1424 ( т.2 а/с 178,179).

Згідно наданою ОСОБА_1 довідки від магазина « 3 стволи» ІНФОРМАЦІЯ_3 було реалізовано нарізний карабін марки «Remington 700SPS», калібр 308 Win серія НОМЕР_8 та мисливська гладко ствольна рушниця «Benelli M4» калібр 12, серія НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 ( т.2 а/с 200).

Висновком експерта судової товарознавчої експертизи №694 від 21.11.2023 року, складеного на ухвалу суду експертом Радзієвською О.О. визначена ринкова вартість: - травматичного пістолету ПМР-М, 9 мм, № НОМЕР_16 22 400,90 грн; - травматичного пістолету ПСМ-Р, 9 мм, №3199 28 917 грн; мисливського нарізного карабіну марки «Remington 700SPS» - 49 517,88 грн; - мисливського нарізного карабіну марки «Steyr Mannlicher AUG» - 61 079, 73 грн; мисливської гладкоствольної рушниці марки «Hatsan Escort» - 9 684,33 грн; мисливського нарізного карабіну «Benelli M4» - 117060,30 грн ( т.4 а/с 90).

Згідно звіту приватного підприємства «Оціночна компанія «АПЕКС» від 21.06.2023 року ринкова вартість ТОВ « ЛІСМАРТ» з урахуванням вартості 14 одиниць, що обліковується на балансі підприємства, складає 163 207 грн. ( т. 3 а/с 91).

Згідно висновку експерта №23-1850 судово-економічної експертизи від 30.07.2024 року , проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Шевчук Л.О., на виконання ухвали суду від 02.03.2023 року , не надається за можливе документально обґрунтувати ринкову вартість части учасника ОСОБА_1 на момент відчуження у ТОВ « ВІН-ХАУС» станом на 30.08.2021, у ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» станом на 29.07.2022 , у ТОВ « ОФІС МЕХАНІКУС» станом на 15.12.2021. а також не надається за можливе документально обґрунтувати ринкову вартість частки ОСОБА_1 у ТОВ « ЛІСМАРТ» ( т.5 а/с 21).

4. Норми права , якими визначений порядок розгляду цивільної справи

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц)

5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін та досліджених судом доказів та застосування до спірних правовідносин відповідних норм права

Правовідносини пов`язані із поділом спільного майна подружжя врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ) та Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Отже, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені у статті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше.

За змістом статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя (частини перша, друга статті 65 СК України).

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Аналогічні норми містить частина друга статті 372 ЦК України.

Як визначено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 359/441/20 системне тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права.

До складу майна, що підлягає поділу, входить як майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб. Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

При поділі майна подружжя шляхом визначення часток кожного із подружжя майно відбувається зміна режиму права спільної власності - зі спільної сумісної власності на спільну часткову власність.

Таким чином, вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Враховуючи як презумпцію спільності майна , набутого подружжям під час шлюбу так і позицію сторін, судом визначається встановленим факт того що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 ; транспортні засоби SUZUKI JIMMY, реєстраційний номер НОМЕР_1 а також TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 та MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; , яки на момент розгляду справи знаходяться у власності подружжя , є їх спільною власністю подружжя із рівними частками кожного з них.

При розподілі спільного майна судом враховується що сторонами не було узгоджені частки яки могли б бути виділені як окремі об`єкти кожному з подружжя, без необхідності стягнення компенсації з одного з подружжя, та відсутні згоди на виплати вказаної компенсаційною різниці, тому суд , виходячи з рівності кожної з подружжя вирішує здійснити розподіл вказаного майна шляхом визнання право власності кожного з подружжя на 1/2 частину вказаного майна.

При здійснені вказаного розподілу судом враховується правова позиція Верховного Суду , яка зазначена у постанові від 19.11.2020 року у справі № 686/9580/16-ц, згідно якої :

« Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» збудоване на землі слідує за нею.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість».

Таким чином, земельна ділянка, площею 0, 0515 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , на якої розташовано будинок, з надвірними спорудами що є спільним майном подружжя, незважаючи на те що була отримана ОСОБА_2 у приватизацію та вважається її особистою власністю, під час розподілу житлового будинку розташованого на вказаної земельної ділянці, також підлягає розподілу відповідно до часток отриманих кожним з подружжя, враховуючи принцип «superficies solo cedit» збудоване на землі слідує за нею.

Водночас, вимоги ОСОБА_1 про права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , на думку суду не відповідають змісту наявних правовідносин, так як питання припинення спільної сумісної або часткової власності врегульовано ст. 346 ЦК України та у відповідності до вимог 364, 365,370 ЦК України застосовується лише у випадках виділу частки або викупу долі співвласника.

Що стосується припинення права спільної сумісної власності у разі поділу майна подружжя, відповідно до вимог ч.3 ст. 372 ЦК України то у даному випадку зазначені положення не можуть бути прийнятими , так як зазначена земельна ділянка не є спільним майном подружжя, а її розподіл здійснено лише у звязку із розподілом між співвласниками будинку який збудовано на цієї земельної ділянці.

Що стосується ТОВ «ЛІСМАРТ» () то суд при його розподілі визначає вартість цього майна, враховуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду зазначений у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц, згідно якого:

«у разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. Суд виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась)».

Враховуючи наявність висновку експертизи, стосовно неможливості встановлення ринкової вартості частки ОСОБА_1 у ТОВ « ЛІСМАРТ» розподілу підлягає внесок у статутний фонд, який визначений у сумі 10 000 грн., а тому на користь ОСОБА_2 суд стягує половину вказаної суми.

При розгляді вказаної справи судом встановлюється неможливість , згідно висновку експертизи, встановлення вартості частки у підприємствах ТОВ «ВІП-ХАУС» ( ), ТОВ «ФІНМАРКЕТ+» ( ) яке у подальшому змінило назву на ТОВ « СЕПТІЛАЙТ КОРП» та ТОВ «ФАНМАРКЕТ» ( ), а тому вважає недоведеними вимоги ОСОБА_2 про стягнення вартості , згідно власного розрахунку сторони на підставі витребуваних судом балансових відомостей вказаних підприємств, так як вказаний розрахунок не доведений належними та допустимими доказами та його підрахунок , фактично, має обґрунтуванням припущення сторони, що у відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України не можу прийматись судом як обґрунтоване доказування.

Судом приймається до уваги що вогнепальна зброя, а саме два мисливських нарізні карабіни марки Remington 700SPS», калібр НОМЕР_7 Win серія НОМЕР_8 та марки «Steyr Mannlicher AUG» калібр НОМЕР_17 , № НОМЕР_9 ) а також дві мисливськї гладкоствольні рушниці марки «Hatsan Escort» калібр 12, № НОМЕР_10 та марки «Benelli M4» калібр 12, серія Y, № НОМЕР_13 , були передані ОСОБА_1 на реалізацію до магазину « 3 стволи» ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вже після звернення 22.06.2022 року ОСОБА_2 до суду щодо розподілу спільного майна подружжя, і хоча у первісному позові не ставилось питання про розподіл саме цього майна. Суд вважає несприятливим пояснення сторони ОСОБА_1 щодо передання вказаного майна для реалізації під час шлюбу а тому дії в інтересах сім`ї.

При визначенні вартості вказаного майна, суд критично ставиться до заявлених стороною ОСОБА_1 запереченнях стосовно експертного висновку та пропозиції прийняти вя кості дійсної вартості майна варитись за яку зброя була продана, так як відсутні докази узгодження між подружжями вартості цього майна до його реалізації а тому узгоджена вартість зброї між продавцем та покупцем не можу бути прийнята судом як дійсна.

Щодо прийняття в якості оцінки вартості вогнепальної зброї вартість наведену експертом то судом приймається до уваги відсутність іншої експертної оцінки цього майна з боку ОСОБА_1 та відсутність обґрунтованості того що узгоджена із покупцем ціна була саме ринковою.

Також судом приймається до уваги що реалізація транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску , було здійснено ОСОБА_2 02.09.2021 року а заяву ОСОБА_1 про згоду на реалізацію транспортного засобу було надано 26.10.2022 року, тобто через більш ніж місяць , і за змістом заяви не вбачається що заява надана на вже здійснене відчуження, а тому суд приходить до висновку що вказана заява не можу бути прийнята судом як так що стосується згоди саме на продаж транспортного засобу яке відбулось 02.09.2021 року. Більш того вказані обставини дають змогу суду вважати більш переконливими твердження ОСОБА_1 про таємне, без його згоди, здійснення відчуження вказаного транспортного засобу та відсутність доказів що вказане відчуження було здійснено в інтересах сім`ї частиною якої був ОСОБА_1 .

Питання моральної складової вказаного спору, пов`язаного із відчуженням спільного майна подружжя власному сину , не входить до предмету спору, та суд не надає цьому жодної оцінки.

Щодо прийняття в якості оцінки вартості вказаного транспортного засобу вартість наведену експертом то судом приймається до уваги відсутність іншої експертної оцінки цього майна з боку ОСОБА_2 та відсутність доказів відчуження вказаного майна за іншою ціною яка на той час відповідала ринкової.

Водночас травматичні пістолети марки ПСМР №3199 та марки ПМР Х2І424 , з наявних доказів були відчужені що у період 2016 року , задовго до виникнення питання про поділ спільного майна, тому на думку суду, не входять до предмета майна яке підлягає розподілу, у тому числі шляхом стягнення компенсації їх вартості.

При остаточному вирішенні розподілу спільного майна та стягнення вартості частки проданого, без згоди та не в інтересах сім`ї, майна судом враховуються вимоги ст.264, 265 ЦПК України про питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення та зміст рішення суду, та у відповідності до положень ч. 11 ст. 265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, який присуджено більшу грошову суму.

6.Розподіл судових витрат

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_19 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) про поділ спільного майна подружжя.

Задовольнити частково зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наступним шляхом:

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, з надвірними спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, з надвірними спорудами, за адресою; АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу SUZUKI JIMMY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу SUZUKI JIMMI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова) НОМЕР_5 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) право власності на 1/2 частину транспортного засобу MERSEDEC-BENZ SPRINTER 316 GDI, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова) НОМЕР_5 ;

Визначити, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) компенсацію вартості 1/2 частки відчуженого майна у вигляді мисливського нарізного карабіну «Remington 700SPS», калібр 308 Win серія НОМЕР_8 ; мисливського нарізного карабіну «Steyr Mannlicher AUG» калібр 223 Rem, № НОМЕР_9 ; мисливської гладкоствольної рушниці марки «Hatsan Escort» калібр 12, № НОМЕР_10 ; мисливської гладкоствольної рушниці марки «Benelli M4» калібр 12, серія Y, № НОМЕР_13 , у загальному розмірі 118 671,12 грн.

Визначити, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) грошової компенсації за відчуження транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, 2013 року випуску, номер шасі ( кузова) НОМЕР_6 , у вигляді 1/2 частини вартості у розмірі 362 760,51 грн.

Визначити, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 ) компенсацію вартості 1/2 частки у статутному капіталі ТОВ «ЛІСМАРТ» () у розмірі 5000 грн.

Згідно ч. 12 ст. 265 ЦПК України здійснити зустрічне зарахування сум які підлягають стягненню по первісному та зустрічному позову, із стягненням різниці на користь сторони, якої присуджено більшу грошову компенсацію.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_18 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_19 ) різницю вартості компенсацій, у сумі 239 089 ( двісті тридцять дев`ять тисяч вісімдесят дев`ять ) гривень 39 копійок.

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення компенсації 1/2 частини вартості ТОВ «ВІП-ХАУС» (), ТОВ «ФІНМАРКЕТ+» () яке у подальшому змінило назву на ТОВ «СЕПТІЛАЙТ КОРП», ТОВ «ФАНМАРКЕТ» ( ), а також 1/2 частки вартості пістолетів травматичної дії марки ПСМР №3199 та марки ПМР Х2І424.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Питання розподілу судових витрат вирішити у порядку визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішенн яскладено 27.03.2025.

Суддя В. О. Луняченко