Справа № 496/142/13- ц
Провадження № 6/496/47/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Бойчук Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біляївка подання головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца К.Ю. про розшук боржника ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца К.Ю. про розшук боржника у виконавчому провадженні № 44597967 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Головний державний виконавець відділу обґрунтовує подання тим, що в провадженні Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зазначене виконавче провадження. 29.08.2014 року державним виконавцем Крюковим В.С., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 44597967, яку направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 20.02.2025 року виконавче провадження № 44597967 - заборгованість з виплати аліментів станом на 20.02.2025 року складає 80456,20 гривень.

Державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій. Однак, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на нього рішенням, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Головний державний виконавець до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, шляхом доставлення судової повістки в Електронний кабінет відділу.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка була доставлена адресату, що підтверджено трекінгом відправлення, відповідно якого, лист вручено одержувачу особисто 13.03.2025 року.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч. 3 ст. 438 ЦПК України, суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів, при цьому присутність учасників судового засідання з розгляду такого подання не визначена, тому суд вирішив розглянути подання за такої явки до суду.

Розглянувши подання, дослідивши надані суду докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що зазначене подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист виданий Біляївським районним судом Одеської області стягувачу ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 21.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 09.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 29.08.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 44597967.

З метою виконання виконавчого провадження, державним виконавцем створено запити щодо боржника ОСОБА_1 , а саме: 07.12.2024 року виконано запит до Державної податкової служби, 07.12.2024 року до Державної фіскальної служби України, 19.09.2024 року до Міністерства внутрішніх справ України.

Постановою головного державного виконавця від 07.12.2023 року на кошти боржника ОСОБА_1 накладено арешт.

18.12.2023 року на ім`я боржника ОСОБА_1 сформовано повідомлення про внесення відомостей відносно нього до Єдиного реєстру боржників.

Постановою головного державного виконавця від 18.12.2023 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Постановою головного державного виконавця від 18.12.2023 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання.

Постановою головного державного виконавця від 18.12.2023 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Постановою головного державного виконавця від 18.12.2023 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Постановою головного державного виконавця від 15.01.2024 року на майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт.

Згідно акту державного виконавця від 21.02.2025 року головний державний виконавець Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца К.Ю. 21.02.2025 року, виходом за адресою: АДРЕСА_1 , майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , та на яке звернути стягнення, не виявила. Встановила зі слів сусід, що боржник не проживає за вказаною адресою 2,5 роки, будинок замкнений.

Вирішуючи подання по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 438 ЦПК України, розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч.ч.1,2 ст.36 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець має пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, в разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постановах ВС від 07.05.2018р. №916/1605/15-г та від 31.07.2019р. №554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання та місце реєстрації боржника - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду з поданням про розшук боржника має бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Виходячи з викладеного, суд заявлене подання вважає передчасним, оскільки, воно не містить жодних доказів отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також - отримання ним викликів до державного виконавця, та будь-яких інших процесуальних рішень старшого державного виконавця, які він надсилав боржнику, що є підтвердженням обізнаності ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження та відповідно, демонструє злісне ухилення боржника від зобов`язань за судовим рішенням про стягнення аліментів.

Наданий до суду акт державного виконавця від 21.02.2025 року, відповідно якого головний державний виконавець Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца К.Ю. 21.02.2025 року здійснила вихід за адресою АДРЕСА_1 , де можливо проживає ОСОБА_1 , з метою встановлення майна, що йому належить, не може бути прийнятий, як належний доказ.

По-перше, зразком самого акту, визначено обов`язковість держаного виконавця, складати акт в присутності понятих, прізвища, ім`я, по-батькові та підпис, який проставляється в акті, у разі відмови від підпису, про це зазначається «від підпису відмовився».

По-друге, зазначена в акті інформація про відсутність боржника за вказаною адресою, встановлена зі слів сусідів, прізвища, ім`я, по-батькові, яких не вказано.

Слід зазначити, що розшук боржника на підставі ухвали суду, є тим засобом примусового виконання рішення суду, який можливо застосувати, у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, щодо встановлення місце проживання боржника, та у разі, обізнаності боржника про виконавче провадження.

Так, державним виконавцем, з метою встановлення місця проживання чи перебування ОСОБА_1 , можливо було виконати запити щодо перевірки відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, перетинання Державного кордону України, мобілізації до лав ЗСУ, оголошення примусового приводу боржника, що з урахуванням вже існуючих запитів, демонструвало б вичерпність дій щодо встановлення місце знаходження особи.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності надають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виконавець не надав до суду достатніх і достовірних доказів для оголошення боржника у розшук, зокрема поштових повідомлень про направлення на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик його до відділу.

Слід також вказати, що судом було здійснено виклик боржника до суду за адресую, визначеною, як матеріалами справи, так і в поданні, та відповідно трекінгу відправлення, лист з судовою повісткою вручено одержувачу особисто 13.03.2025 року.

Оскільки розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті, що свідчить з позиції ЄСПЛ у п.33 рішення у справі «Фельдман проти України», подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.тс.76, 80, 438 ЦПК України, ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца К.Ю. про розшук боржника ОСОБА_1 .

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 7, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ іншого судді, яка звільнилась, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити судове рішення по справі у строки, передбачені національним законом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Буран В.М.