Справа № 289/845/24
Номер провадження 2/289/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Василенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2019 з 6000 грн на 3500 грн, з дати подання позову. В обґрунтування позову зазначив, що він не має можливості сплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , оскільки змінився його сімейний стан, позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якої у нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_4 . Позивач зазначає, що його матеріальний стан не змінився, розмір заробітної плати з дати призначення аліментів не змінився і залишився незмінним 8000 грн, однак враховуючи народження дитини у позивача збільшилися витрати на утримання доньки ОСОБА_5 , тому він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн. Після ухвалення 16.10.2019 рішення відповідач набула у власність дві квартири та здає їх в оренду отримуючи додатковий дохід. Окрім того, відповідач одержує допомогу у Федеративній Республіці Німеччина.

Ухвалою судді від 20.05.2024 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження (а.с. 30-31).

05.06.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження зміни свого сімейного стану. Матеріальний стан позивача покращився та збільшився майже вдвічі, що на думку представника відповідача, дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн щомісяця. З огляду на розмір аліментів, які стягуються з позивача або які ним сплачуються добровільно, важко повірити, що єдиним доходом позивача була і є тільки заробітна плата у ТОВ «АТЛАНТ БУД ДІМ» розмір якої складає 8000 грн. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що матеріальний стан одержувача аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів, а позивач намагається перекласти свої обов`язки щодо матеріального забезпечення та утримання дитини на відповідача. Твердження позивача на можливе отримання відповідачем або дитиною матеріальної (соціальної) допомоги базуються виключно на припущеннях і жодного офіційного документу, який би підтверджував цей факт до позовної заяви не додано. З часу ухвалення рішення Святошинським районним судом міста Києва про стягнення аліментів з позивача, змінилася економічна ситуація в Україні, збільшилися ціни на всі необхідні елементи життя: продукти, одяг, комунальні послуги, проїзд. Враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2019 у справі № 759/2505/19 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має (а.с. 46-78).

11.06.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідачка має більший дохід, ніж позивач, що хоча це і не є підставою для зниження розміру аліментів, але повинно враховуватися при винесенні справедливого рішення, яке буде враховувати баланс інтересів всіх сторін, що в свою чергу буде вказувати на правомірність судового рішення. Відповідачка знаходячись в Німеччині та зареєструвавшись там, як українська біженка разом з дитиною, отримує кошти від німецького уряду, має документи про ці факти (а.с. 80-85).

18.06.2024 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити та не приймати свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та не враховувати його під час розгляду справи. Представник відповідача зазначає, що при подачі позову до суду в якості доказу не було подано вказане свідоцтво, що свідчить про порушення позивачем ч. ч. 2, 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України (а.с. 80-94).

19.11.2024 представником відповідача подано клопотання про стягнення судових витрат, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32072 грн (а.с. 115-135).

17.03.2025 представник позивача надіслав до суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат, в якому посилається на те, що у справі відсутні документи, які підтверджують право адвоката Козакова О.А. представляти інтереси відповідача. Відповідно до договору від 22.01.2024 питання розміру та/або порядку обчислення витрат на адвокатські послуги відсилає до рахунку, а на підставі рахунків не можливо встановити порядку обчислення витрат на послуги адвоката, які сторони погодили між собою. На думку представника позивача, представник відповідача не навів належним доказами виконання робіт на 32 тис грн., а тому, просить в разі стягнення з позивача витрат на послуги адвоката, зменшити суму відшкодування витрат на правничу допомогу до 8000 грн (а.с. 145-148).

19.03.2025 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32072 грн. Окрім того, зазначив, що у клопотанні про стягнення судових витрат від 18.11.2024, а також у доданих до нього замовленнях до договору про надання правничої допомоги та актах здачі-приймання послуг детально описано, які саме послуги були надані, що було зроблено, скільки часу було витрачено та яка вартість наданих послуг (а.с. 149-157).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві та пояснив суду, що після ухвалення рішення Святошинським районним судом міста Києва змінився сімейний стан позивача, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 , а матеріальний стан відповідача покращився, що підтверджується набуттям у власність двох квартир.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову та пояснив суду, що позивачем не надано доказів укладення шлюбу та останнім пропущено строк для подання до суду свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 . Позивач не надав доказів, що він проживає разом з зазначеною дитиною і утримує її.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.10.2019, ухваленого у справі 759/2505/19, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.01.2020, стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 6000 грн, щомісячно, починаючи з 31.01.2018 і до її повноліття, з урахуванням сплачених аліментів за період від подачі позову 31.01.2018 до дати ухвалення даного рішення 16.10.2019 (а.с. 10 зворот 11, 59-60).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьком якої є позивач, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 83).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №62835313, яке відкрите на підставі вищевказаного судового рішення, станом на 01.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 278,84 грн (а.с. 61).

Згідно матеріалів справи встановлено, що після ухвалення рішення Святошинським районним судом міста Києва розмір доходів позивача зменшився (а.с. 13, 14).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2024 року відповідачкою упродовж 1-2 кварталу 2022 року отримано дохід в загальному розмірі 139064,73 грн та з 3 кварталу 2022 року по 1 квартал 2024 року інформація про доходи відсутня (а.с. 42).

З наданих суду копій квитанцій вбачається, що позивачем сплачено на користь відповідача аліменти в період січень-травень 2024 року (а.с. 62-66).

Згідно інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить дві квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 (а.с. 8 зворот -10).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим індивідуальним, а не солідарним. Тобто обов`язок утримувати дитину лежить не тільки на позивачу, а і на відповідачу, як матері дитини.

При цьому, саме на батьків покладається забезпечення належних умов неповнолітнім дітям.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У розумінні статті 81 ЦПК України та вимог ст. 192 СК України позивач повинен довести обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років складає 3196 грн.

При визначені наявності підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2019, судом враховується, що на даний час змінився сімейний стан позивача, у зв`язку з тим, що у нього народилась донька ОСОБА_5 , яка теж перебуває на його утриманні.

Таким чином, суд вважає доведеною суттєву зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2019, що відповідно до положень статті 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір його заробітної плати, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також вимоги статті 182 СК України, суд дійшов до висновку, що необхідно зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_7 з 6 000 гривень до 3500 грн.

Визначений судом розмір аліментів є об`єктивним з огляду на розмір доходу позивача та вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає безпідставними є твердження позивача про те, що відповідач здає в оренду належне їй житло і отримує додатковий дохід.

Судом також відхиляються як необґрунтовані доводи в частині того, що відповідач по справі отримує допомогу за кордоном як біженка, оскільки матеріальний стан відповідача не впливає на наявність у дитини ОСОБА_3 права на отримання коштів на своє утримання від батька.

Доводи відповідача відносно того, що ОСОБА_1 фактично отримує більший розмір заробітної плати належними та допустимими доказами під час розгляду справи не підтверджено, а роздруківка із сайту Robota.ua про вакансії, яка містить інформацію про вакансії, розмір зарплати торгового представника з авто (а.с. 92-93) не є належним доказом.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, роз`яснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір стягнення аліментів підлягає зменшенню з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня звернення позивачем до суду із позовом, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2019 у справі №759/2505/19, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 27.03.2025.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО