27 березня 2025 року
Справа № 697/2529/24
Провадження № 22-з/821/39/25
Категорія: 305010900
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Новікова О.М., Сіренка Ю.В.
за участю секретаря: Гладиш О.Ю.
учасники справи:
представник позивача: адвокат Бобер Денис Олександрович
представник відповідача: адвокат Васянович В`ячеслав Валерійович
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бобер Дениса Олександровича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Васяновича В`ячеслава Валерійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14785,66? грн., з яких: 10728,52 грн. - матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 3000,00 грн. - моральна шкода; 1057,14 грн. - судові витрати зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Васянович В.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Бобер Д.О. просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Васяновича В.В. залишити без задоволення, а рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 - залишити без змін. Також у відзиві вказано, що у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, позивачка понесла судові витрати, пов`язані із необхідністю звернення за наданням правової допомоги в розмірі 10 000 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Васяновича В`ячеслава Валерійовича - залишено без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- залишено без змін.

11 березня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Бобер Д.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначив, що позивач у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, що підтверджується копією додаткової угоди № 2 від 06.02.2025, копією акту виконаних робіт № 62 від 10.03.2025, копією квитанції про сплату витрат на правничу допомогу. Вказує, що ним була зроблена відповідна заява у відзиві на апеляційну скаргу. Докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин постанови.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Бобер Д.О. підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2025 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бобер Д.О. подано відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Васяновича В.В. ( а.с. 152-154).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача , на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, повідомив, що у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та вказав, що документи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть надані суду в строки, визначені ЦПК України.

Копію відзиву з додатками було надіслано іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення , а також докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме: копію додаткової угоди № 2 від 06.02.2025, копію акту виконаних робіт № 62 від 10.03.2025, копію квитанції про сплату витрат на правничу допомогу.

Згідно додаткової угоди № 2 від 06 лютого 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Сидоров та партнери», вбачається, що пункт 3.1 Договору доповнили реченням такого змісту: «вартість послуг (гонорару) з надання правової допомоги Замовнику з представництва інтересів Замовника у справі № 697/2529/24 в суді апеляційної інстанції складає 10 000,00 грн».

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 10 березня 2024 року, сторони договору про надання правової допомоги № 01/08/24 від 01.08.2024 визначили, що виконавець передав, а замовник прийняв наступні послуги: правова допомога згідно з договором про надання правової допомоги №01/08/24 від 01.08.2024, в редакції додаткової угоди № 2, складає 10 000,00 грн.

Пунктом 1.2 загальна вартість послуг складає 10 000,00 грн.

П. 1.3 підписанням цього акту сторони підтверджують факт належного надання послуг виконавцем відповідно до положень договору.

Замовник не має претензій до виконавця стосовно якості і повноти наданих послуг, вказаних у п. 1.1 цього Акту ( п. 1.3 Акту).

Згідно квитанції до платіжної операції на переказ готівки № 1.104471397.1 від 11.03.2025 ОСОБА_1 перерахувала АО «Сидоров та партнери» 10 000,00 грн за правову допомогу.

Отже, стороною позивача підтверджено документально, що ОСОБА_1 дійсно були понесені витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а загальний розмір таких витрат складає 10 000,00 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, оскільки після ухвалення постанови апеляційного суду, яким апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін, надання належних доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, приймаючи до уваги відсутність клопотання, передбаченого ч. 5 ст. 137 ЦПК України про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Бобер Д.О. та ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат за надану правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бобер Дениса Олександровича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 гривень витрат за надану правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Ю.В. Сіренко