Справа №456/5656/23 Головуючий у 1 інстанції:Бучківська В.Л.
Провадження №22-ц/811/1229/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши у порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Бучківської В.Л. від 12 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, відповідно до якого стягнути на користь ОСОБА_2 з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму не сплаченого страхового відшкодування в розмірі 72888,00 грн.

Зазначає, що позивачем було подано відповідачу всі наявні (які могли і були у розпорядженні) та необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, в тому числі і заяву на виплату страхового відшкодування. Звертає увагу, що за результатами адвокатського запиту було повідомлено, що позивачу 20.05.2021 року було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, експертиза за пошкодженого транспортного засобу не виконувався та звіт не складався. Зазначає, що транспортний засіб було завезено на територію України ПП «Агротехзахід» на замовлення позивача, що підтверджується Договором №10-560 купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2020 року, актом прийому-передачі транспортних засобів від 22 жовтня 2020 року. Вважає, що відповідачем не доведено, що будь-які інші особи звертались за відшкодуванням шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу «Ford Fusion», номер кузова НОМЕР_1 , а відповідно вказані витрати на його відновлення поніс лише позивач. Зазначає, що суд першої інстанції не правильно дійшов до висновку, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу. Внаслідок чого слідував наступний неправильний висновок, що власником автомобіля «Ford Fusion», станом на дату вчинення ДТП є ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу автомобіля та решта документів, наданих позивачем не підтверджують того факту, що власником автомобіля станом на дату завдання шкоди в результаті ДТП був саме він. Вважає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено, що на момент ДТП він був власником автомобіля «Ford Fusion», номер кузова НОМЕР_1 , тому суд не може вважати відмову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у виплаті страхового відшкодування правомірною.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, заяви про зменшення позовних вимог, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 3, 6, 22, 28, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 8, 9, 16, ЗУ «Про страхування», ст.ст. 979, 988, 990, 1187 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 12, 13, 89, 223, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що 17.10.2020 о 06:50 год. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 555 км + 010 м, відбувалася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Оглядом матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахова ПрАТ «СК ПЗУ Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.187549679 від 04.02.2020. З матеріалі справи вбачається, що 27.04.2021 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. При цьому, з листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», адресованого ОСОБА_2 від 20.05.2021 за №1577-31 вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» для розгляду справи та відшкодування заподіяної шкоди просила надати наступні документи: належним чином завірену довідку з органів державної фіскальної служби з інформацією про особу, яка завезла на територію України т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; документ органів МВС про здійснення державної реєстрації т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад на державну мову свідоцтва про реєстрацію т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад довіреності, легалізованої згідно вимог законодавства України (з наявним проставленням апостиля) компетентним органом іншої держави, якою власник т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 уповноважує на отримання належного йому страхового відшкодування; або документи підтверджуючі покупку т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , з офіційним перекладом на державну мову. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що відповідачу було подано всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, водночас доказів, що підтверджували б дані обставини ним не надано. З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2021 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. При цьому, з листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», адресованого ОСОБА_2 від 20.05.2021 за №1577-31 вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» для розгляду справи та відшкодування заподіяної шкоди просила надати наступні документи: належним чином завірену довідку з органів державної фіскальної служби з інформацією про особу, яка завезла на територію України т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; документ органів МВС про здійснення державної реєстрації т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад на державну мову свідоцтва про реєстрацію т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад довіреності, легалізованої згідно вимог законодавства України (з наявним проставленням апостиля) компетентним органом іншої держави, якою власник т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 уповноважує на отримання належного йому страхового відшкодування; або документи підтверджуючі покупку т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , з офіційним перекладом на державну мову. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що відповідачу було подано всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, водночас доказів, що підтверджували б дані обставини ним не надано. Судом встановлено, що власником автомобіля «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 станом на дату вчинення ДТП є ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу автомобіля та решта документів, наданих позивачем не підтверджують того факту, що власником автомобіля станом на дату завдання шкоди в результаті ДТП був саме він, позивач ОСОБА_2 . Як встановлено з матеріалів справи, ДТП сталася 17.10.2020, а договір купівлі-продажу транспортного засобу №10-560 підписаний 22.10.2020. Тобто, з огляду на докази в їх сукупності є всі підстави вважати, що станом на дату ДТП позивач не був власником або особою, що має речове право на чуже майно автомобіля та йому не могла бути завдана будь-яка шкода в зв`язку саме із здійсненням права власності на цей автомобіль. Отже, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що на момент ДТП він був власником автомобіля «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , тому суд вважав відмову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у виплаті страхового відшкодування правомірною. Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї докази, дійшов висновку, що до позовної заяви не додано доказів звернення позивача до відповідача із належно оформленою заявою про страхове відшкодування, до якої долучено докази, що посвідчують його право на отримання страхового відшкодування, в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому в задоволені позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди відмовив.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, в якому (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просив:

- стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 суму не сплаченого страхового відшкодування в розмірі 72888,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 17 жовтня 2020 року о 06 год. 50 хв. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 555 км + 010 м, за участю автомобілів «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 та «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , в інтересах власника якого діє позивач, відбулась подія (ДТП), внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2022, водій транспортного засобу «Hyundai Coupe» був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та недотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford Fusion», якого було визнано винним у скоєні вищевказаної ДТП. Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 187549679. Відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу №10-560, 22.10.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 25.12.2001 Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, придбав транспортний засіб «Ford Fusion» 2008 року випуску, тип ТЗ-легковий автомобіль, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 . Позивачем було подано відповідачу всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, в тому числі і заяву на виплату страхового відшкодування, однак виплату не здійснено. Після своєчасного звернення до страховика, позивачем не було отримано від відповідача відповіді про прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування, хоча позивач неодноразово телефонував на гарячу лінію до відповідача з проханням надати йому відповідь. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний розглянути заяву та ухвалити рішення про виплату або відмовити у виплаті страхового відшкодування впродовж 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, у разі не визнання - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Однак, станом на день звернення до суду, відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування. Представником позивача оформлено адвокатський запит про повідомлення розміру страхового відшкодування, який підлягає до виплати за вказаною вище подією, коли буде здійснено виплату страхового відшкодування за вказаною вище подією, та надання в електронному вигляді фотозображення транспортного засобу «Ford Fusion», номер кузова НОМЕР_1 , які робили представники страховика під час огляду вказаного автомобіля. За результантами розгляду запиту було повідомлено, що позивачу 20.05.2021 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування та експертиза пошкодженого транспортного засобу не виконувалась та звіт не складався. Вказаний транспортний засіб було завезено на територію України ПП «АГРОТЕХЗАХІД» на замовлення позивача, що підтверджується Договором № 10-56 купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2020, актом прийому-передачі транспортних засобів від 22 жовтня 2020 року. На відновлення пошкодженого автомобіля позивачем було витрачено 89 195,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім цього просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. та 10% від ціни позову, згідно з п. 4.4. Договору про надання правової допомоги. В заяві про зменшення позовних вимог зазначав, що позивачем було оформлено запити та клопотання з метою збору доказів, та відповідачем на стадії підготовчого судового засідання було надано Звіт №477.23E SOS_-82 автотоварознавчого дослідження автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який складено 21 грудня 2023 року та таким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП, виходячи з наданих замовником вихідних даних, складає: 72 888,00 грн.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, 17.10.2020 о 06:50 год. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 555 км + 010 м, відбувалася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2020, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Coupe», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «СК ПЗУ Україна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР.187549679 від 04.02.2020.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 27.04.2021 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

При цьому, з листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», адресованого ОСОБА_2 від 20.05.2021 за №1577-31 вбачається, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» для розгляду справи та відшкодування заподіяної шкоди просила надати наступні документи: належним чином завірену довідку з органів державної фіскальної служби з інформацією про особу, яка завезла на територію України т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; документ органів МВС про здійснення державної реєстрації т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад на державну мову свідоцтва про реєстрацію т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 ; офіційний переклад довіреності, легалізованої згідно вимог законодавства України (з наявним проставленням апостиля) компетентним органом іншої держави, якою власник т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 уповноважує на отримання належного йому страхового відшкодування; або документи підтверджуючі покупку т/з «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 , з офіційним перекладом на державну мову. При цьому страхова компанія посилалася на:

Відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для власного користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений ДФС. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п.п. в) п.2.9. Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 «Про правила дорожнього руху» (надалі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.

Згідно п.29.2. ПДР, транспортний засіб, що перебуває в міжнародному русі на території України більше двох місяців, повинен бути тимчасово зареєстрований в уповноваженому органі МВС, крім транспортних засобів, що належать іноземним громадянам та особам без громадянства, які перебувають в Україні на відпочинку чи лікуванні за відповідними путівками або іншими документами на визначений органами Держмитслужби термін.

Відповідно до п.1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Наведені страховою компанією норми закону позивач жодним чином не спростував ні у позовній заяві, ані у апеляційній скарзі

Також, згідно із п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Таким чином, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у п.35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, згідно п.35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до заяви додаються, зокрема: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Тобто право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика у встановлений законом строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), з долученням документів, перелік яких закріплений у п.35.2. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З адвокатського запиту адвоката Яцишина І.В. від 14.02.2023 вбачається, що останній звертався до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з проханням повідомити: про розмір страхового відшкодування, яке підлягає до виплати за подією, яка мала місце 17.10.2020; коли буде здійснено виплату страхового відшкодування; надати в електронному вигляді фотозображення транспортного засобу «Ford Fusion», номер кузова НОМЕР_1 , які робили представники Страховика під час огляду вказаного автомобіля.

З відповіді ПрАТ«СК «ПЗУ Україна» від 02.03.2023 №257-31, наданої адвокату Яцишину І.В. вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування по страховій справі. У зв`язку із відмовою у виплаті страхового відшкодування експертиза по транспортному засобу «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 не виконувалася та звіт не складався.

В позовній заяві та апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що відповідачу було подано всі необхідні документи для здійснення страхового відшкодування, водночас доказів, що підтверджували б дані обставини ним не надано.

Також, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №10-560 від 22.10.2020 вбачається, що такий укладено між ПП «Агротехзахід» та ОСОБА_2 . За цим договором ПП «Агротехзахід» зобов`язується передати у власність ОСОБА_2 , а останній зобов`язується прийняти у власність транспортний засіб, який має наступні характеристики: марка Ford, модель Fusion, рік випуску 2008, тип т/з легковий автомобіль, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 . Транспортний засіб належить на праві власності продавцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) НОМЕР_5 від 20.07.2020 року.

З копії акту прийому-передачі транспортних засобів від 22.10.2020, складеного на виконання договору купівлі-продажу №10-560 від 22.10.2020 вбачається, що ПП «Агротехзахід» переданий, а ОСОБА_2 прийнятий транспортний засіб: марка Ford, модель Fusion, рік випуску 2008, тип т/з легковий автомобіль, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 .

З копії акту огляду реалізованого транспортного засобу №7821/20/002809 від 21.10.2020 вбачається, що такий було складено на підставі договору купівлі-продажу №10-560 від 22.10.2020 про огляд транспортного засобу: марка Ford, модель Fusion, рік випуску 2008, тип т/з легковий автомобіль, номер кузова НОМЕР_1 , загальна вартість з ПДВ 64 254,00 грн.

Відтак, власником автомобіля «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_3 станом на дату вчинення ДТП був ОСОБА_3 , договір купівлі-продажу автомобіля та решта документів, наданих позивачем не підтверджують того факту, що власником автомобіля станом на дату завдання шкоди в результаті ДТП був саме позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 328, ч.4 ст. 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Як вбачається із частини 4 вказаної вище статті, державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір купівлі-продажу транспортного засобу.

Також, право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі автомобіля за договором купівлі-продажу, такого висновку дійшов КЦС ВС у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року по справі № 683/2694/16-ц.

Відтак, судом першої інстанції правильно встановлено, що ДТП сталася 17.10.2020, а договір купівлі-продажу транспортного засобу №10-560 підписаний 22.10.2020.

Тобто, з огляду на докази в їх сукупності є всі підстави вважати, що станом на дату ДТП позивач не був власником або особою, що має речове право на чуже майно автомобіля та йому не могла бути завдана будь-яка шкода в зв`язку саме із здійсненням права власності на цей автомобіль.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27 березня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра