Провадження № 22-ц/801/688/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Волошина С.В.,

у справі №127/30516/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення заборгованості, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 12.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений кредитний договір № 506743112 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим персональним ідентифікатором MNV88QN9. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua.

Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредит на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. В останнє укладення додаткової угоди мало місце 31 грудня 2023 року, якою продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до умов вказаного договору факторингу ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги зазначене у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги № 138 від 15.06.2021 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 506743112 від 12.03.2021 в загальній сумі 60 104,00 грн.

ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклавши договір факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року зі змінами, відповідно до якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 87 428,00 грн.

В свою чергу, 20 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем був укладено договір факторингу №20/08/24 відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021 в загальному розмірі 87 428,00 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача за вищевказаним договором, позивачем не здійснювалося жодних нарахувань. При цьому, вказана сума заборгованості за цим договором не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача.

За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 87 428, 00 грн, з яких 22 000, 00 грн заборгованість по кредиту; 65 428, 00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за договором № 506743112 від 12 березня 2021 року в сумі 87 428,00 грн (вісімдесят сім тисяч чотириста двадцять вісім гривень 00 копійок), з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 65 428,00 грн - заборгованість по відсоткам, а також 2 422,40 грн судового збору та 6 000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не підтверджено перехід до нього прав вимоги за кредитним договором від первісного кредитора.

Зазначає про те, що кредитний договір між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений 12.03.2021 року, тобто більше ніж через три роки після укладення 28.11.2018 року договору факторингу між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та більше ніж через рік після укладення 05.08.2021 року договору факторингу між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». При цьому права майбутньої вимоги на момент укладення договору мали би бути визначені, водночас, як вважає апелянт, жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до неї на час укладення договору факторингу 28.11.2018 не було, й так само не було такої вимоги і у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки неможливо було передбачити укладення 12.03.2021 кредитного договору.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Тараненко А.І. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 13 березня 2025 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (87428 грн), колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 12.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений договір № 506743112, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати відповідачу кредит на суму 22 000,00 грн строком повернення 30 днів від дати отримання кредиту (дисконтний період), за умовами якого сторони погодили, що встановлений в п. 1.2 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду.

Згідно п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 113,15 % річних, що становить 0,31% від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2 за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 310,25 % річних, що становить 0,85 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

У випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п. 1.4.3 кредитного договору).

З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору.

Згідно п. 1.7 кредитного договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 1.8 кредитного договору, проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником.

Отже, умовами договору передбачені різні процентні ставки за користуванням кредитом, а саме дисконтна, індивідуальна, базова та процентна ставка передбачена п. 1.7 кредитного договору, а також різні умови продовження строку дії кредитного договору. Однак враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами в порядку передбаченому п. 1.3 договору, а також основної суми кредиту, тому строк дії договору автоматично пролонгується кожного разу на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, тобто загальний строк дії кредитного договору становить 120 днів. При цьому, нарахування процентів здійснюється на умовах визначених в п. 1.4.3 та п. 1.7.2 кредитного договору, а саме в дисконтний період нарахування процентів здійснюється за базовою ставкою, тобто в розмірі 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, а з наступного дня після закінчення дисконтного періоду в розмірі 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Підписавши цей договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті www.moneyveo.ua.

Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV88QN9, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання договору між його сторонами.

Факт отримання коштів позичальником підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 12.03.2021.

Отже, умовами договору передбачені різні процентні ставки за користуванням кредитом, а саме дисконтна, індивідуальна, базова та процентна ставка передбачена п. 1.7 кредитного договору, а також різні умови продовження строку дії кредитного договору. Однак враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні відомості про сплату відповідачем процентів за користування кредитними коштами в порядку передбаченому п. 1.3 договору, а також основної суми кредиту, тому строк дії договору автоматично пролонгується кожного разу на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду, тобто загальний строк дії кредитного договору становить 120 днів. При цьому, нарахування процентів здійснюється на умовах визначених в п. 1.4.3 та п. 1.7.2 кредитного договору, а саме в дисконтний період нарахування процентів здійснюється за базовою ставкою, тобто в розмірі 1,70 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, а з наступного дня після закінчення дисконтного періоду в розмірі 2,30 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021 становить 87 428,00 грн, з яких: 22 000,00 грн тіло кредиту, 65 428,00 грн - сума нарахованих процентів.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладеного договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого неодноразово продовжувався, в останнє до 31 грудня 2024 року, про що свідчать додаткові угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року та № 32 від 31 грудня 2023 року.

Редакція вищевказаного договору факторингу неодноразово змінювалась, в останнє була викладена в новій редакції 31 грудня 2023 року шляхом укладення між товариствами додаткової угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено в новій редакції. Відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (п. 2.1 договору факторингу).

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу, наявне право переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги.

Згідно витягу з реєстру боржників №138 від 15.06.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021, становить 60 104, 00 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по основному боргу, 38 104,00 грн - заборгованість по відсоткам.

Отже ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021 в загальному розмірі 60 104,00 грн.

При цьому, згідно п. 2.2 договору факторингу, разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором.

З розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» слідує, що заборгованість за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021, становить 87 428,00 грн, з яких: 22 000,00 грн. тіло кредиту, 65 428,00 грн - сума нарахований процентів.

05 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги, які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а останній їх приймає та зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату.

03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено додаткові угоди №2 та №3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, якими продовжено строк дії договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, в останнє до 30 грудня 2024 року включно. Також, 05 серпня 2020 року та 10 серпня 2020 року сторони договору факторингу уклали додаткові угоди, якими внесли зміни в договір факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року в частині, що стосується повернення права вимоги та надіслання боржнику повідомлення про відступлення права вимоги до фактора.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановлені у відповідному додатку.

Згідно витягу з реєстру боржників №9 від 30 травня 2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором №506743112 від 12.03.2021, становить 87 428,00 грн, з яких: 22 000,00 грн тіло кредиту, 65 428,00 грн - сума нарахований процентів.

20 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №200824, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження позивачу за плату, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступити позивачу право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 506743112 від 12.03.2021.

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.

20 серпня 2024 року сторони договору факторингу підписали та скріпили печатками акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 200824 від 20 серпня 2024 року (а.с. 80).

Згідно витягу з реєстру боржників від 20 серпня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 506743112 від 12.03.2021, становить 87 428,00 грн, з яких: 22 000,00 грн тіло кредиту, 65 428,00 грн - сума нарахований процентів.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України вказано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01.

Надалі вищезазначений Договір було пролонговано Додатковими угодами між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» від 28.11.2019 р, від 31.12.2020 р, від 31.12.2021 р, від 31.12.2022 р та від 31.12.2023 р.

Крім цього 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.

20.08.2024 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 200824 відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 12.03.2021 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» .

20 серпня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено довідку згідно якої підтверджено здійснення відступлення прав вимоги за договором № від 12.03.2021 укладеного з ОСОБА_1 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Тобто, первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало право вимоги до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором факторингу від 28.11.2018, а такий є чинним, оскільки декілька разів пролонгувався включно до 31.12.2024 року.

У пункті 1.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміються всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

В той же час, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Таким чином, оскільки доказів належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань матеріали справи не містять, натомість, належними доказами у справі підтверджується факт передання від TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «Юніт Капітал» права дійсної вимоги за Кредитним договором, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у останнього права вимоги до відповідачки за Кредитним договором.

Доводи відповідача про те, що договір факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» був укладений задовго до укладення нею Кредитного договору з TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відхиляються апеляційним судом, оскільки право вимоги за Кредитним договором було передане від TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» після виникнення у Кредитодавця права вимоги до ОСОБА_1 за цим Кредитним договором.

Крім цього, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки, вищезазначені договори факторингу на основі яких право грошової вимоги перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» не оспорювались у судовому порядку та не були визнані судом нечинними, діє презумпція правомірності правочину.

Колегія суддів визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

В матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами умов отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, перехід права вимоги до позивача від первісного кредитора підтверджено належними та допустимими доказами. Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Письмовими доказами у справі спростовується недоведеність факту переходу за договорами факторингу права вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором № від 12.03.2021 .

При цьому варто зазначити, що відповідач розмір кредитної заборгованості не спростувала, своїх контррозрахунків заборгованості чи доказів, які б підтверджували її відсутність, суду не надала.

За таких підстав доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Згідно із частиною 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2025 року було відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 3 633 грн за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до прийняття рішення апеляційним судом.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року без змін, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 3633 грн судового збору у дохід держави.

Керуючись статтями 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2024 року, без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 3 633 грн відстроченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І.М. Стадник

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун