КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 1» (далі - ТОВ «Рада 1») звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 1» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 36692,56 грн. - основного боргу, 14 513,56 грн. - інфляційної складової боргу, 3% річних - 3293,28 грн. та 3028 грн. - судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач як управитель обслуговує будинок на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, умови якого відповідачем належним чином не виконуються, що призвело до накопичення заборгованості у розмірі 36 692, 56 грн за період з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2024 року.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу, інфляційної складової боргу і 3 % річних, вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05.12.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь - ТОВ «Рада 1» суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 36 692,56 грн. - основного боргу, 14 513,56 грн. - інфляційної складової боргу, 3 % річних - 3 293,28 грн. та суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 95-99).

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що між нею та ТОВ «Рада 1» не було укладено договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначає, що 28.04.2020 між ТОВ «Рада 1» та ОСББ «Ковпака 17» був укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. При цьому, 03.01.2011 між позивачем та ТОВ «Фірма «Володар-Роз» було укладено договір № 1/313-Ж-11 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів та в подальшому були укладені додаткові угоди про внесення змін до тарифів на надання послуг.

Вказує, що відповідного рішення співвласників про те, що позивач від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладає з виконавцем комунальної послуги «поводження з побутовими відходами» - КП «Київкомунсервіс» колективний договір про надання такої послуги і забезпечує виконання умов колективного договору та контроль якості цих послуг, а також визначає порядок та умови розподілу спожитої послуги, розмір та порядок фінансування витрат управителя, порядок перерахування коштів для оплати спожитих послуг.

Крім цього, указує на те, що позивачем не було доведено заборгованість відповідача за надані послуги в сумі 36 692,56 грн., оскільки між позивачем та КП «Київкомунсервіс» не було укладено договір про надання комунальних послуг з вивезення побутових відходів. Відтак, у позивача відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач не є суб`єктом надання неіснуючих послуг, відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 06.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Копії ухвал суду від 06.02.2025 та копія апеляційної скарги з додатками було надіслано на адреси учасників справи - 07.02.2025.

27.02.2025 до суду надійшов відзив ТОВ «Рада 1» поданий від його імені та в його інтересах ОСОБА_2 , у якому остання просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги посилається на те, що з 28.04.2020 позивач має статус управителя будинку АДРЕСА_2 на підставі договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 28.04.2020. Указує, що на загальних зборах ОСББ «Ковпака 17», що відбулися 24.04.2020, було прийнято рішення укласти колективний споживчий договір з управителем на надання послуг з вивезення побутових відходів, що підтверджується Протоколом № 3 загальних зборів ОСББ «Ковпака 17» від 24.04.2020. Таким чином, позивач як управитель надає послугу з вивезення побутових відходів по будинку АДРЕСА_2 через підрядну організацію «Володар Роз», з якою має укладений відповідний договір № 1/313-Ж-11 «На вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ)» від 03.01.2011.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с. 17).

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст. 382 ЦК України спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Як убачається із матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 17».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; питання про використання спільного майна; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Як убачається із протоколу № 3 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 17» від 24.04.2020, більшістю співвласників було вирішено уповноважити ТОВ «Рада 1» бути управителем багатоквартирного будинку «Ковпака 17» за адресою: АДРЕСА_2 та затвердити проект договору.

28.04.2020 між ТОВ «Рада 1» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 17» було укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п.п. 2, 3 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. За цим договором для управління багатоквартирним будинком управителю передається частина функцій, повноважень та майна. Функції з повноваження а управління будинком, які не передаються управителю, а також здійснення управління майном, що не передається управителю, співвласник виконує самостійно.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Як убачається із положень п. 9 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, управитель має інші права та обов`язки, що передбачені законом або прямо випливають з цього договору.

Згідно протоколу № 3 Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 17» від 24.04.2020, більшістю співвласників було вирішено визначити моделі організації договірних відносин за кожним видом комунальних послуг та затвердити проекти договорів, зокрема, але не виключно: укласти колективний споживчий договір з управителем на надання послуг з вивезення побутових відходів.

Відповідно до наявного в матеріалах справи договору № 1/313-Ж-11 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів, укладеного між ТОВ «Рада - 1» та ТОВ «Фірма «Володар-Роз», за умовами якого замовник доручає, а перевізник зобов`язується надавати послуги по вивезенню та знешкодженню (захороненню) твердих побутових відходів, накопичених у замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги в розмірі і на умовах визначених цим договором.

Наведене свідчить про те, що між ОСББ «Ковпака 17» та ТОВ «Рада - 1» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. В свою чергу, ТОВ «Рада-1» будучи управителем будинку уклало ТОВ «Фірма «Володар-Роз» договір № 1/313-Ж-11 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів, яким узгоджено умови надання послуги з вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів, накопичених у замовника у власних та/або наданих перевізником контейнерах, для розміщення яких замовник відводить спеціальний майданчик (площадку) з твердим покриттям.

Доказів того, що відповідач не користується послугами ТОВ «Фірма «Володар-Роз» щодо вивезення твердих побутових відходів матеріали справи не містять.

Дійсно, згідно з пунктом «б» частини 1 статті 15 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

Відповідно до статті 35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами.

Такі висновки відповідають висновкам, які викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі №646/834/17, що узгоджується із нормами законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, з аналізу чинного законодавства у сфері надання житлово-комунальних послуг не вбачається обов`язкової умови щодо розірвання укладених договорів між об`єднаннями співвласників багатоквартирного та підрядними організаціями щодо послуг з вивезення побутових відходів. Аналіз норм Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) містить обов`язкові умови щодо укладення власниками, наймачами або користувачами у тому числі орендарями, які є джерелами утворення побутових відходів, договорів з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

В той же час, зазначений закон не визначає обов`язку співвласників багатоквартирного будинку, які визначили самостійну форму організацію управління багатоквартирним будинком через управителя або індивідуально укласти договір з вивезення побутових відходів.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, ураховуючи наведене, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів недійсності укладених договорів, якими регулюється порядок управління багатоквартирним будинком, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що позивач є балансоутримувачем, який обслуговує будинок АДРЕСА_2 , у період часу, який досліджувався судом першої інстанції, та був виконавцем житлово-комунальних послуг, зокрема через підрядні організації, які надавались власникам квартир зазначеного будинку у зазначений період, в тому числі відповідачу, чого нею не спростовано і за які оплату не було ним внесено, тому доводи апелянта в цій частині судом апеляційної інстанції до уваги не беруться.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає про те, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржувався протокол загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ковпака 17» від 24.04.2020, яким було визначено моделі організації договірних відносин за кожним видом комунальних послуг, зокрема, але не виключно щодо вивезення побутових відходів та з таким рішенням остання не погоджується.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, а відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши, що відповідач неналежним чином виконувала зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, які надавались ТОВ «Рада 1», який є балансоутримувачем будинку та який здійснює управління будинку, зокрема через підрядні організації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 1» заборгованості за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 у розмірі 36 692,56 грн., з чим погоджується апеляційний суд.

У відповідності до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 1» за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 інфляційних втрат та 3 % річних у заявленому позивачем розмірі, зважаючи на наступне.

Так, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 у сумі 14 513,56 грн, а також 3% річних за вказаний період у сумі 3 293,28 грн.

В той же час, 05.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», абзацом 1 пункту 1 якої установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

В подальшому, 29.12.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», якою, зокрема, абзац 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції: «До припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285).

Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405набрала чинності 30.12.2023.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, яким встановлений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією визначено, що м. Київ входило до вказаного переліку лише в період з 24.02.2022 по 30.04.2022.

Таким чином, ТОВ «Рада 1» мало право на нарахування відповідачці інфляційної складової та трьох відсотків річних з 22.06.2021 по 23.02.2022 та з 31.12.2023 по 29.02.2024.

Виходячи із даних про нарахування, які зазначені у розрахунку ТОВ «Рада 1», сума інфляційної складової за вказані періоди становить 3 238,43 грн. (100,20% ?100,10% ? 99,80% ?101,20% ?100,90% ?100,80% ?100,60% ?101,30% ?101,60%?100,40% ?100,30% ? 100,50% ? 100,20% ? 100,60% =1,08825857 (інфляційне збільшення); 36692,56*1,692,56 = 3 238,43 грн.), сума трьох відсотків річних за вказаний період становить 1 256,47 грн. (139 днів+278 днів = 418,07+838,40 = 1 256,47 грн.).

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВ «Рада 1» підлягала стягненню заборгованість за отримані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 у розмірі 36 692,56 грн., інфляційна складова боргу в розмірі 3 238,43 грн. та 3 % річних в розмірі 1 256,47 грн.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а також інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних, проте невірно визначив періоди для обрахунку інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних, відтак рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року в частині стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних слід змінити, шляхом зменшення стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 інфляційної складової боргу до розміру 3 238,43 грн. та 3 % річних до розміру 1 256,47 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За вказаних обставин, оскільки апеляційну скаргу задоволено частково та рішення суду першої інстанції змінено, наявні підстави для зміни розподілу судових витрат. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено на 75,57 % з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 2 288,26 грн.

Також, слід зазначити, що з урахуванням положень п. 3 ч. 6 ст. 19 та п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року в частині стягнення інфляційної складової та трьох відсотків річних - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» за період з 01.04.2021 по 30.04.2024 інфляційну складову боргу в розмірі 3 238 (три тисячі двісті тридцять вісім) гривень 43 (сорок три) копійки та 3 % річних в розмірі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 47 (сорок сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» 2 286 (дві тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 26 (двадцять шість) копійок судового збору, сплаченого в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без змін.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 1», місцезнаходження юридичної особи: 02068, м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 3, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова