Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
28 березня 2025 року
Справа № 521/4847/25
Провадження № 2-о/521/276/25
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Турава Н.М.,
Учасники справи:
Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, за яким просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дзержинськ, Донецької області, громадянка України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецького району, Донецької області, Україна, причиною смерті якої є крововилив у мозок (інсульт) з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Допустити негайне виконання рішення суду.
В обґрунтування вимог посилалася на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області у віці 43 роки, причина смерті крововилив в мозок (інсульт). Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка виявила тіло померлої та викликала бригаду медичної допомоги для можливості транспортування тіла до моргу. Жодних медичних документів надати неможливо, так як особа, яка виявила тіло, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , орган що видав 5311, виданий 25 грудня 2017 року, є сусідкою померлої, не є родичкою, тому не має права на отримання жодних медичних документів від представників окупаційної влади м. Донецька.
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , а батько ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інші родичі, що могли б отримати підтверджуючі документи про смерть доньки, у заявниці відсутні. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою в м. Одесі з 20 квітня 2022 року, мати померлої не має змоги отримати підтверджуючі документи про смерть своєї доньки, так як смерть наступила в м. Донецьк, що є тимчасово окупованою територією.
Заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою, так як отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, у зв`язку з чим, єдиним шляхом його отримання є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.
Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлявся шляхом електронного зв`язку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк, Донецької області у віці 43 роки.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка виявила тіло померлої та викликала бригаду медичної допомоги для можливості транспортування тіла до моргу. Жодних медичних документів не надано, оскільки особа, яка виявила тіло, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , орган що видав 5311, виданий 25 грудня 2017 року, є сусідкою померлої, не є родичкою заявниці, а тому не має права на отримання жодних медичних документів від представників окупаційної влади м. Донецька.
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого повторно 19 лютого 2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .
Інші родичі, що могли б отримати підтверджуючі документи про смерть дочки у заявниці відсутні.
Встановлення факту смерті дочки необхідне заявниці для реєстрації в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України та отримання свідоцтва про смерть відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Фактичне місце смерті дочки заявниці ОСОБА_2 є Донецьк, Донецького району, Донецької області, тобто територія, яка на момент смерті дочки є тимчасово окупованою.
Щодо вирішення питання в досудовому порядку.
Згідно листа Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року № 985/0/208-21 щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану під час розгляду судами зазначеної категорії справ не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Тож, не має потреби перш ніж звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, звертатися до органів РАЦСУ для отримання письмової відмови в реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть особи.
Нормою ст. 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для реалізації, є моє право, як громадянки України та матері на державну реєстрацію смерті доньки. Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин неможливості прийняття у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державними органами України, в тому числі органами ДРАЦС України, документів, якими посвідчується факт, дата, місце смерті доньки заявниці.
Разом з тим, згідно практики ЄСПЛ, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, а саме висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Тurkeу», «Сyprus v. Тurkey»), Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russian», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), а також згідно Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) (так званий «намібійський виняток») не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій окупованій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належить.
Ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно із частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються недійсними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку непередбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документі, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
У ч. 1 ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану від 01 липня 2010 року №2398-VI визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
За змістом п. 1 розділу І, п. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (у редакції наказу від 24 грудня 2010 року №3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.
У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Враховуючи вищенаведене, єдиною підставою для державної реєстрації народження та смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту народження або смерті.
Встановлення факту смерті необхідно для отримання заявником свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України.
Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.
Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх налізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дзержинськ, Донецької області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецького району, Донецької області, Україна, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, є очевидним.
Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 13, 76 80, 141, 263, 265, 267, 268, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті особи: громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Дзержинськ, Донецької області, громадянка України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, Донецького району, Донецької області, Україна, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. К. Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 28 березня 2025 року.