Справа № 216/3975/22
Провадження 2/216/1057/25
УХВАЛА

іменем України

(повний текст)

26 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є., представника позивача, адвоката - Висоцького О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 заяву представника позивача - адвоката Висоцького Олександра Олександровича про відвід головуючого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2024 року ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

26.03.2025 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Висоцького О.О. через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді Чирського Г.М., у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу. Якщо заява прро відвід судді надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

При цьому, підстави для відводу (самовідводу) судді зазначено у ст. 36 ЦПК України, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, розглянувши заяву про відвід, вислухавши думку представника позивача, який наполягав на відводі головуючого судді від участі у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову у задоволення заяви, з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту заяви, підставами для відводу зазначено, що, на думку заявника, суддя Чирський Г.М. намагається у будь-який спосіб уникнути судового розгляду даної справи, оскільки безпідставно постановив ухвалу про обов`язкову явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання, незаконно висуває вимогу про обов`язкову участь позивача у судовому процесі, що свідчить про відсутність об`єктивного та неупередженого ставлення судді до розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналіз практики розгляду справ ЄСПЛ свідчить, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставин, пов`язаних з прийняттям суддями рішень по цій чи інших справах, у т.ч. подібних.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, суд вважає заяву представника позивача необгрунтованою через відсутність достатньо обґрунтованих підстав, які б підтверджували неупередженість судді Чирського Г.М. при розгляді вказаної цивільної справи а незгода позивача чи його представника з процесуальними рішеннями судді у цій або інших справах не може слугувати підставою для відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 260-261, ч.6 ст. 259 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Висоцького Олександра Олександровича про відвід головуючого, судді Чирського Г.М. від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації про визнання дій РФ проти України геноцидом Українського народу, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2025 року, її фіксування не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя Г.М.Чирський