Справа № 515/423/25
Провадження № 2/515/656/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року м. Татарбунари

Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, виділення в натурі частини земельної ділянки ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, виділення в натурі частини земельної ділянки.

Відповідно до інформації щодо реєстрації місця проживання особи, наданою відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України і Одеській області, та відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_3 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Остання відома адреса ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог глави 2 Розділу І ЦПК України справа віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Татарбунарського районного суду Одеської області.

Підстав, установлених ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у цивільній справі судом не виявлено.

Позовна заява містить клопотання про витребування від Саратської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи №127-2019 від 30.07.2019 року до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки витребувана інформація необхідна для підтвердження доводів позивача та має значення для розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа у якої знаходиться доказ повинна видати його на вимогу суду.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 2-1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Згідно частини 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

На виконання зазначених норм Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (зі змінами) затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок).

При цьому, пунктом 1.2 Глави 10 Порядку визначено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до пункту 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також, згідно Глави 10 Порядку нотаріусом при заведенні спадкової справи та підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину здійснюється ряд інших перевірок, зокрема щодо кола спадкоємців, складу спадщини, тощо. Відомості про результати зазначених перевірок містяться в спадковій справі.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце відкриття спадщини; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про нотаріат» нотаріус та особи, зазначені у статті 1 цього Закону, а також помічник нотаріуса зобов`язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги чи ознайомленням з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась.

З наведеного вбачається, що відомості, які містяться в спадковій справі містять нотаріальну таємницю, що унеможливлює отримання спадкової справи безпосередньо позивачем.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету спору в цій справі та заявлених позовних вимог, а також приймаючи до уваги те, що нормативно-правовими актами у сфері нотаріату не передбачена можливість самостійного отримання заявником матеріалів спадкової справи, а також те, що заявлені до витребування докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі, суд вважає, що клопотання представника позивача про витребування доказів підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає що клопотання представника позивачів, адвоката Давиденка К. В. про витребування доказів у справі підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 84, 187 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку, виділення в натурі частини земельної ділянки.

Призначити підготовче судове засідання в приміщенні Татарбунарського районного суду Одеської області (м. Татарбунари вул. Героїв України, 2) на 07 травня 2025 року о 10 год.30 хв.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов в 15 днів, з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву надіслати (надати) суду відповідь на відзив відповідно до ст. 179 ЦПК України, а відповідач має право протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив надіслати (надати) суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до ст. 180 ЦПК України.

Інші заяви, клопотання мають бути подані з таким розрахунком, щоб вони надійшли до суду не пізніше ніж за п`ять днів до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Надіслати: позивачу - копію цієї ухвали; відповідачу - копію цієї ухвали, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Витребувати від Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Одеської області (68200, Одеська область, Білгород-Дністровський район, селище Сарата, вул. Захисників України, 2) засвідчену копію спадкової справи № 127/2019 від 30 липня 2019 року до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома та державному нотаріусу Саратсьскої державної нотаріальної контори Одеської області для виконання протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Зобов`язати Саратську державну нотаріальну контору у разі неможливості подати витребувану спадкову справу, письмово повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені частиною десятою статті 84 ЦПК України.

Роз`яснити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на веб-сторінці на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною адресою https://tb.od.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К. І. Олійник