Справа № 676/1793/25
Номер провадження 2-о/676/154/25
УХВАЛА

28 березня 2025 року м.Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Вдовичинський А. В., розглянувши заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про усиновлення дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.03.2025 року звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини, вказавши заінтересованими особами у справі ОСОБА_2 , Службу у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 .

Заявник просить суд оголосити його, ОСОБА_1 усиновлювачем неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 ..

За п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про усиновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Статтею 310 ЦПК України визначено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Звертаючись саме до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду із заявою про усиновлення дитини, заявник обґрунтовує тим, що він, дружина, мати хлопчика ОСОБА_4 , спільна дитина донька ОСОБА_5 проживають разом в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , як доказ надав суду копію договору про оренду квартири, акту про обстеження умов проживання чи акту паспортного режиму заявником суду не надано.

На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України судом зроблено запит до органів реєстрації місця проживання заінтересованої особи, матері дитини, а також неповнолітнього сина ОСОБА_4 , про усиновлення якого звернувся заявник до суду.

Згідно відповіді №1202867 від 17.03.25 року з Єдиного державного демографічного реєстру на запит судді місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зазначено АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді №1202856 від 17.03.25 року з Єдиного державного демографічного реєстру на запит судді місце реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зазначено АДРЕСА_3 .

Згідно відповідей Департаменту соціального захисту гначелення Кам`янець-ПОдільської міської ради від 20.03.2025 р. на запити суду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстровані як внутрішньо переміщені особи по Кам`янець-Подільській міській територіальній громаді.

Для вирішення питання підсудності справи про усиновлення дитини місце її проживання необхідно визначати з урахуванням відповідних положень Цивільного і Сімейного кодексів України та інших нормативно-правових актів, які регулюють такі правовідносини.

Згідно зі ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

За змістом вказаної норми заява про усиновлення подається до суду за місцем проживання дитини.

Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Місце проживання чи перебування фізичної особи визначається відповідно до ст. 29 ЦК України і статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Водночас цивільний процесуальний закон установлює загальне правило, відповідно до якого позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 27 ЦПК України).

Виключення з цього правила визначають норми статей 28-30 ЦПК України, проте таких виключень для справ про усиновлення законодавець не передбачив.

Згідно зі ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, встановлювались Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року N 207 (далі - Правила).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року N 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Звертаючись з даною заявою до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області заявник вказує, що місце проживання дитини є місце проживання його матері, у підтвердження чого до заяви додано договір про оренду квартири.

Однак, вказаний договір оренди не є належним доказом на підтвердження правового статусу даного житла як такого, що у розумінні чинного законодавства, підтверджує місце проживання дитини, про усиновлення якого подано заяву.

Як слідує із тексту заяви про усиновлення дитини - ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2 , яка є матір`ю хлопчика, що підтверджується копією договору оренди квартири.

З Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що зареєстроване місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 : АДРЕСА_3 , з відповіді Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради від 20.03.2025 року №2122/09-15, ОСОБА_4 на обліку в Департаменті не перебуває, відповідно до наявної інформації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незареєстрований як внутрішньо переміщена особа по Кам`янець-Подільській міській територіальній громаді.

ОСОБА_4 станом на березень 2025 року немає повних чотирнадцяти років.

Згідно наявної в матеріалах справи інформації, законним представником з яким проживає ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мати заінтересована особа ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_2 , з відповіді Департаменту соціального захисту населення Кам`янець-Подільської міської ради від 20.03.2025 року №2123/09-15, ОСОБА_2 на обліку в Департаменті не перебуває, відповідно до наявної інформації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незареєстрований як внутрішньо переміщена особа по Кам`янець-Подільській міській територіальній громаді.

Зареєстроване місце проживання матері дитини, с. Фонтанка Одеської області знаходиться в межах територіальної юрисдикції Комінтернівського району Одеської області, тому є всі підстави для передачі справи за підсудністю до Комінтернівському районному суду Одеської області.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Як зазначається у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 зазначено, що положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені в ч. 1 ст. 28 ЦПК, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

В постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року по справі № 449/1352/15-ц щодо розгляду справи в порядку окремого провадження зазначена правова позиція, що за положеннями статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Водночас має значення зареєстроване місце проживання.

Згідно ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст.32 ЦПК України).

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378ЦПК України).

П.3.1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Розділ ХІІ доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 950-IX від 03.11.2020; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1874-IX від 16.11.2021; в редакції Закону № 2808-IX від 01.12.2022(вступив в дію з 23.12.2022 р.).

Мати неповнолітньої дитини по справі зареєстрована на території на яку розповсюджується юрисдикція Комінтернівського районного суду Одеської області, оскільки вказаний населений пункт с. Фонтанка знаходився у межах територіальної юрисдикції даного суду до утворення (ліквідації) районів, а саме в Комінтернівському районі Одеської області.

За вказаних обставин справа не підсудна Кам`янець-Подільському міськрайонному суду Хмельницької області, а підсудна Комінтернівському районному суду Одеської області. З врахуванням наведеного відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України справа підлягає направленню до Комінтернівського районного суду Одеської області для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 27, ст.31, ч. 1 ст. 187,295 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

матеріали цивільної справи № 676/1793/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради, Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , про усиновлення дитини, передати на розгляд Комінтернівському районному суду Одеської області .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.