Справа № 507/151/25
Провадження № 2/507/119/2025
Номер рядка звіту 22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" березня 2025 р. селище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Росинка» про розірвання договору оренди землі,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надала, повідомлений про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-139 ЦПК України. За місцем реєстрації відповідач відсцтній, судом було розміщено оголошення на сайті суду про день, час та місце слухання справи. Електронний кабінет у відповідача відсутній.
Процесуальні дії у справі.
21 січня 2025 року ухвалою судді провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Крім того, згідно постанови ВС у справі за № 61-8798 св19 від 31 липня 2020 року визначено, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору про оренду землі, укладеного ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є ОСОБА_1 , та фермерським господарством «Росинка», земельна ділянка позивача перебуває в оренді у відповідача. Згідно п. 9 вказаного договору форма орендної плати може бути грошова, натуральна, а також поєднана. В грошовому еквіваленті розмір орендної плати становить не менше 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та вноситься в період з до 31 грудня поточного року. п. 40 договору оренди зпередбачено, що підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є зміна її власника. (а.с. 13-18).
Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2020-2024 рік суду не надано.
Отримані в податковій службі відомості про нарахування орендної плати ОСОБА_2 не можуть бути належним доказом виконання договірних зобов`язань, так як позивач заперечує факт отримання коштів, а вказані відомості не містять інформації про отримання позивачем коштів в рахунок сплати орендної плати.
Крім того, суд приймає до уваги, що при укладенні договору оренди землі 01 квітня 2014 року сторони узгодили, що при зміна власника землі є підставою для зміни умов договору або його розірвання. 07 червня 2024 року позивач прийняв спадщину після смерті матері, яка укладала договір оренди, тобто відбулась зміна власника земельної ділянки, що є самостійною підставою для розірвання договору, як це узгоджено сторонами в п. 40 договору про оренду землі.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що не сплата орендної плати протягом чотирьох років поспіль, зміна власника земельної ділянки (п. 40 договору оренди землі) є підставами для розірвання договору оренди земельної ділянки, в зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 625-629, 651 Цивільного Кодексу України, ст. 141 Земельного Кодексу України, Законом України «про оренду землі», ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Росинка» про розірвання договору оренди землі - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вужиловський О.В.